Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Моля те, разкажи ми.
Пак ли? - Да, да.
Това е историята
на една принцеса.
Къде е кралството й?
Знаеш къде е. - Пак ми кажи.
Заспивай, миличък.
Не говориш сериозно. - Апокалипсисът идва!
Не се ли изморявате да говорите глупости?
"И внимавай с хлапетата. - Не са хлапета."
Отвратително е.
Ужасно. Онзи е луд.
ИСТОРИЯТА НА КАРИН
Как си? - Добре.
Не пипай, горещо е.
Много съм гладен.
Снощи не вечеря ли? - Не. Бях много изморен.
Късно ли се прибра? - Не много късно.
Излизахте ли? - Сменяхме гумата на Мариз.
Гумата на Мариз ли? - Да. Не ми се смей.
Бяхме четири и се справихме. - А аз се научих да правя кроасани.
Кроасани ли? - Страхотно е.
Шефът ни накара да изчистим навсякъде и щях да изпусна влака.
Какъв нещастник! - Не говори така.
Идиот е. Не спира да се хвали, че познава хора в Париж.
Хайде, махай се оттук.
Нищо не каза за цвета на косата ми.
Адел ме боядиса. Не ти ли харесва?
Не е ли интересен цвят?
Трябва да се подстрижеш. Шефът ти нищо ли не казва?
Само това оставаше!
Ще простреш ли? - Да.
Чао. - Чао.
За табуле не варим кускуса.
Тайната е в намазването на сухия кускус с олио.
След това слагаш останалите съставки.
Как така не готвиш кускуса?
В табулето лимонът и доматите готвят кускуса.
Кускусът на табулето не се вари.
Аз пък го варя, става по-бързо. - Така си губи вкуса.
На никого не му пука. Когато са гладни, ядат каквото им дам.
Не е ли така, Карин? - Така е.
Скоро ли ще приключите? Отивам в склада, после ще бързам.
Адел, след малко тръгваме. - Добре.
Сериозно ли?
Прави го у вас. - Ами ако нямам дом?
Заповядай.
Нямаш ли ръкавици? - В джоба ми са.
Какво има? - Давай.
Можеш, когато поискаш.
Тръгвай.
Здравейте. - Как си, Режи?
Здравей.
Нов протест на "Жълтите жилетки" в четвъртък сутринта
в Мартиг и Фос сюр Мер.
"Добър ден, началник. А, не, вие сте само служител.
Почистете помията."
Наистина...
Кажи им да купят нов дезинфектант. Миризмата на този попива в кожата.
Пак ще кажат, че нямали възможност.
Трябваха и нови ръкавици. - Да, и нови ръкавици.
Добре ли върви? - Да, при вас?
В салон за красота ли сте?
Да, направихме си маникюр, тъкмо съхне.
Хайде, Перез, Кашаф.
Боржел.
Благодаря. - Как си, Мариз?
Добре, благодаря. - Вутерс.
Какво е това? - Това са пликове.
Не сме глупави. - Това са новите договори.
Върнете ги бързо и подписани.
Защо да е бързо? Нали покупката на фирмата нищо нямаше да промени?
Изморяваш ме. - Тогава отивай да си лягаш.
Трудно ли е да каже "довиждане" или "благодаря"?
Кучката не е чувала за възпитание. Смешно ли ви е?
Заради нея не си прибрах обувките.
Виждала съм и по-лоши случаи.
Тръгвам, чакат ме 25 сандвича
и три термоса с кафе за протеста.
Джамила, искаш ли дрехите за децата?
Няма ли да ги продаваш в интернет? - По-добре да ти ги дам.
Аз ли трябва първа да прочета това?
Да, щом искаш да си от синдиката.
Благодаря, момичета! - Почакайте, заяде.
Зиги!
Стига.
Стрида!
Честит рожден ден!
Мамо, имаш ли носни кърпички?
Какво е това?
Новият ни договор. - Не, това е анекс.
Трябва само да го подпиша. - Не и без да си го чела.
Какво пише? - Почакай.
"Приемате да извършвате задълженията си на други места в сектора."
Секторът е голям, фирмата има офиси навсякъде.
Добре е, значи са успешни. - Добре ли?
Ще минеш ли 50 км със скутера от Арл до Екс?
Защо не? - Опасно е, не осъзнаваш ли?
Ще пътувам с колата на Мариз.
Глупости. - Ще намерим решение, както винаги.
По дяволите! Какви нещастници!
Досаден си.
Неделя е, времето е хубаво, разхождаме се. Какво има?
Нищо, имам домашни и трябва да се оправя с пощата.
Ще ми върнеш ли чантата? - Не.
Тръгвам. Когато се върна, ще говорим за анекса.
Добре. Взе ли прането, не съм го гладила?
Нищо. Всичко е на масата. До събота.
Почакай, излизам. - Бързам. Чао.
Добре ли сте? Наранихте ли се?
Не видяхте ли, че пътят е затворен за ремонт?
Не.
Да отидем ли в болницата?
Нищо ми няма. Трябва да се върна на работа.
Аз също.
Напишете името, адреса си и се подпишете. Може да го прочетете.
По-добре не. - Моля? Ще се подпишете ли?
Скутерът е на фирмата ви, те ще платят.
Елате да се подпишете. - Не! Не ме докосвайте.
Подпишете! - Оставете ме!
Остави ме на мира!
Ще се обадя във фирмата ви.
Какво е станало?
Нищо, подхлъзнах се. - Добре ли сте?
Вие ли сте от NPS? - Да, здравейте.
Казах му да не ви търси.
Няма да си тръгна без данните й. - Лъже. Иска да ме натопи.
Луда е! Искаше да се измъкне... - Майната ти!
Достатъчно. Къде е протоколът? - Ето го.
Идвате ли?
Благодаря.
Попълнили сте го.
Хайде.
Добре, аз ще го направя.
Какъв е адресът ви? - Живея в "Паради Сан Рок".
Това не е адрес. Съвземете се, нямаме цял ден.
Ето адреса ми.
Да видим...
Квартал "Паради Сан Рок".
Мартиг. Готово.
Подпишете се.
Ето тук. Хайде.
Не, ето тук.
Добре.
Добре, изчакайте ме в колата.
Извинете, забравих да добавя застраховката.
Разчитам на вас за скутера.
Преместете го възможно най-бързо, за да не се намеси полицията.
Добре.
Синът ви не може ли да ви помогне? - Може.
Май пристигнахме. - Да, тук е.
Ще платя за ремонта. - После ще го обсъдим.
Не се тревожете.
Може да разчитате, че ще си остане между нас.
Там ли си?
Притеснихме се. Къде беше? - Паднах.
Да, знам. Шефката ни каза.
Ще ми разкажеш.
Не звъннах, в случай че Момо спи.
Спокойно, нали гледаме децата. - Да.
Заповядай, влез.
Как си, Карин? - Добре. А ти, Момо?
Не спах много, но съм добре.
Студено ли ви беше? - Направо измръзнахме.
Е, ударили сте големия парцел. Видя ли какво ви предлагат?
Нищо чудно да ви намалят и часовете.
Все казвам, че докато има такива, които да приемат...
Нямаме избор.
Или това, или си тръгваме. - Никой няма избор.
Тези, които нощно време са с мен, дали имат избор?
Все едни и същи теглят, все едни и същи се възползват.
Нещо трябва да се промени. - Не е моментът.
Паднала е със скутера.
Добре ли си? - Да, спокойно.
Сигурна ли си? - Да.
Как стана? - Не знам.
Подхлъзнах се, не видях ремонта.
Не можах дори да вдигна скутера. Трябва да се върна.
Шегуваш ли се? Той ще отиде.
Разбира се. Това ли е ключът?
Да. - Ще се погрижа. Къде е?
На ул. "Лавера", където е ремонтът. - Знам я.
Отивам. - Благодаря ти.
Не се тревожи.
Винаги се бори за нещо. Със синдикатите, на блокадите.
Много е сладък. - Да.
Дай да те видя. - Казах ти, че съм добре.
Когато паднеш, винаги се нараняваш, това е сигурно.
Виж ти! Това си заслужава болничен.
Стига, не говори глупости.
Дано не съм повредила скутера. - Спокойно.
Момо и приятелите му ще измислят нещо.
Наистина ли? - Да. Чакай да видя.
Намерих го.
Не се тревожи.
Досега не са ме лекували с пица.
Готово. - Не казвай на Зиги.
Не искам да се тревожи излишно. - Добре.
Довечера аз ще те закарам. Обещай ми.
Познавам те, хитрушо.
Какво ще правя без теб? - Така е.
Ето, виж тук.
Говорим за вълка.
Хайде.
Нямате ли обратна връзка? - Никакъв отговор.
Добър ден. - Добър ден.
Трябва да им се обадите.
Ще кажа на Елен, че сте разпратили имейли.
Здравейте. - Здравей.
Как си? - Много ли се нарани?
Добре съм. - Изплаши ни.
И аз се изплаших.
Леле! Карин, ела да видиш. - Какво има?
Изпраща ни при прасетата. Забавлявам ли те?
Успокой се. Какви са тези прасета?
Къде го пише? - Тук. "Перез-Вутерс", това сме ние.
Кога ще си направиш очила?
След случилото се можеше да промени графика.
Знае, че не можем да отидем, но си мълчи пред шефа, за да се подмаже.
Мислиш ли, че би си направила труда да се застъпи за нас?
По дяволите.
Ще кажа на шефа, че ни зяпа, когато сме голи.
Стига. - Вярно е.
Ще му кажеш ли? - Защо не?
Мислиш ли? - Ще видите.
Добър ден, дами.
Това е нощната смяна.
В дъното е Мариз.
С нас е от самото начало. Това е Джамила.
От колко време сте при нас? - От пет години.
Карин, която се грижи и за материалите.
И тя е с нас отдавна. А това е Адел.
Последното ни попълнение. Преди е била сервитьорка.
Приятно ми е.
Благодаря ви, че дойдохте въпреки блокадите.
Дано ситуацията не ви е навредила много.
Предпочитам да не се беше случвала.
Няма да отнемам повече от времето ви. Лека работа.
Добре дошли в "Нинет Про Сервис". - Благодарим.
Карин, изчакайте пет минути.
"Добре дошли"?
Наистина ли го каза? Той е новодошлият, не ние.
Ще се оправиш ли? Искаш ли да останем?
Сигурно иска да говорим за скутера.
Кажи й, че е оправен.
Ако ти създава неприятности, повикай ни.
Хайде.
Още ли не сте тръгнали?
Трябва да поговорим. - Скутерът е поправен.
Трябва да разбера.
Как се оправяте с поръчките? Другите ли ви помагат?
Сама ги правя.
Сама ли правите списъка с поръчки? - Да.
Карин, можете ли да четете? Не разбирам ситуацията.
Да, мога да чета.
Добре. Какво пише там?
Това е информационна бележка. - Да.
Но за какво? Например тук. Какво пише тук?
Нямам очила.
Много са скъпи.
Как е възможно? Не сте ли ходили на училище?
Ходих на училище! Питайте Джамила.
Джамила знае ли? Всички ли са наясно?
Не влиза в работата на никого.
Като се замисля - вие обучихте Адел. Това е голяма бъркотия.
Знаете ли, че работите с опасни препарати?
Не мога да се престоря, че не знам.
Не и за поръчката на материалите.
Ако стане инцидент, аз ще го отнеса.
Няма да стане, обещавам.
Вървете.
Пак ще говорим за това.
Какво ти каза?
Нищо, искаше да добави продукти в поръчката.
Заповядай. - Благодаря.
Здравей, Кристиан.
Здравей. - Добър вечер.
Сладурано, закъде си се разбързала?
Помощ ли ти трябва? Мълчи си с тая конска муцуна.
Ще ми дадеш ли номера си? Върни се.
Ще бачкате ли? - Да, а ти ще бачкаш ли?
О, не! Не мога! Вонята е ужасна. Истински ад.
Всеки път го правят. - Пълна глупост!
Какво правиш? - Почакай.
По дяволите.
По дяволите! Много е гнусно. Това е Гнусноленд.
По дяволите! Маха се. Давай.
Давай.
Леле, дали да не си дадем почивка?
Ако не го свърша сега, после ще повърна.
Търкай здраво. Внимавай, ще лисна кофата.
Отвращава ме. Гнусно е.
Ще гледаш ли Лили в понеделник?
Хубаво е да излезе от вкъщи. - Знам.
Благодаря ти.
Някой ден ще отидем до тоалетна по собствено желание.
И ще имаме златни тоалетни.
Да. И парфюм, който струва цяло състояние.
Да се раздвижим. Точно така.
Хайде, давай.
Като отвързани са.
Точно така!
Хайде, прескочи.
Мариз не може да танцува.
Мариз!
Стига сте почивали.
Хайде, давай.
Трябваше да ме събудиш. - Почакай.
Подпиши се на сметката за тока.
За това ти обясних. Няма нищо за писане.
Само слагаш датата и подписваш.
Направи ли списъка с поръчките? - Още не.
Теглила ли си пари? - Какво?
Защо си изтеглила 80 евро? - Не знам.
А, да!
Трябваха за ремонт на скутера.
Откога ти плащаш за това?
Беше по спешност.
Отвори.
Отвори ми.
Какво? - Какво правиш вътре?
Трябва да подпиша анекса.
Ще го обсъдим после.
Ще направиш ли списъка?
48,55, ако обичате.
С карта или в брой? -С карта.
Заповядайте.
Здравей, Бруно.
Как си, Момо? - Добре.
Представям ти Карин.
Здравей. - Това е Бруно.
Ръцете ми са мръсни.
Виж ти! Откъде изрови тази красавица?
Беше на един старец.
Сигурно си й отделил доста време.
Да. - Ще излезеш ли на риболов с нея?
Не, ще я продам. Сега оправям двигателя.
Скутерът е оправен. - Да, видях.
Само ламарината беше огъната.
Няма проблеми по двигателя.
Смених само една част. - Благодаря.
Тези добре ли се продават? - В днешно време нищо не се продава.
Заповядай.
Момо каза, че стигат, но ако трябват още...
Не се тревожи за него.
Него не го вълнуват парите. Ти си над нещата.
Над нещата си. - Като всички.
Харесва ми кърмата. И въжето отгоре.
Момо, това не е кърмата. - А какво е?
Носът. - Наистина ли?
Сигурен ли си, че си рибар?
Виждаш ли, че работи? - Като нов е.
Казват му Бруно Златните ръце. - Невероятно колко добре е поправен.
Е, върна ли си усмивката?
Изглежда като нов! - А не й струваше почти нищо.
В натура ли плати? - Можеше.
Глупости. - Добър ден.
Добър ден. - Донесохте ли ми анексите?
Не, още обмисляме.
Добре, но трябва да побързате.
И спрете да се подигравате с мен.
Не ви се подиграваме.
Шефът иска да знае на кого да разчита.
Да, разбрахме. - "Да, разбрахме."
Да, разбрахме. - Нямахме време да го прочетем.
Карин, вие направихте ли списъка с поръчките?
На почивка ли се намирате?
Откачила е! - Адел!
Какво? - Не ми говори така!
Луда ли е? Не го казах на нея. - Какво я прихваща?
Прегряла е. - Заради мен е.
Защо да е заради теб? Нали й докара скутера. Какво иска?
Скоро ще ми писне от глупостите й.
На изборите ще им кажем какво мислим за глупавия им договор.
Ти прочете ли го? - Да.
Аз не съм го чела.
Карин, идваш ли?
Здравей. Как си?
Добре.
Изморена съм.
Помислих върху това, което ми каза.
Какво съм ти казал?
Ще ми направиш ли кроасани?
Разбира се, че ще ти направя.
Сигурна ли си, че си добре? - Да.
"Жълтите жилетки" поддържат протеста си в Мартиг.
Какво е "оскъдица"?
Не знам, миличка.
"Жълтите жилетки" планираха отново да блокират движението...
Майка ти не каза ли къде е? - Не.
Демонстрацията не продължи дълго.
Ще тръгваме. - Добре.
Операцията продължи няколко часа...
Ела с мен.
Ще отидем със скутера. Доволна ли си?
Да. - Полицията извърши арести.
Ще отидем на работа, а там ще ти намерим къде да стоиш.
Добре.
Е?
Ще заспи.
Трябваше да я оставиш в апартамента.
Не може просто така да зарязва детето си.
Със Зиги сме го правили редовно.
На тази възраст заспиват навсякъде.
А и до два часа ще сме приключили.
Прибрал се е. - Гледах репортаж. Било е опасно.
Всичко е минало добре. Никога не съм спокойна.
Перез няма ли я? Какво става? - Не, не.
Дъщеря й е болна. Помоли ме да ви предам, но забравих.
Болна ли е? - Мамо...
Какво става?
Ела насам, миличка. - Не, не.
Почакайте.
Сама с дъщеря си е, трудно й е. - Ще я върна у тях.
Не, не го правете.
Няма да разберат в общежитието.
Знам какво е.
Ще я пазим, а после ще я върнем. Моля ви, само за сега.
Майка й да не се връща утре. Шефът няма да я наеме.
Не го правете.
Нормално е още да е погнусена. - Погнусена ли?
Най-доброто извинение!
Не може да бъде.
Всички тук сте с някакъв номер.
Вие как успяхте?
При това с вашия проблем.
Върви, миличка. Ще дойда.
Елате насам.
Какво ви става на вас? Като дупе и гащи сте.
Още чакам договорите.
Изборите за синдикални представители ли чакате?
Джамила ли мислите да изберете? - Не знам.
Да не мислите, че ще оправи всичко?
Не съм сигурна. Според мен ще стане обратното.
Освен това е безсмислено.
Защо вие не се кандидатирате?
Аз ли? - Да.
На вас ви имам доверие.
Не. Джамила ще е. Така е предвидено.
Не мога да й го причиня. - Напротив, можете.
Освен ако не предпочитате да им кажа, че лъжете,
или Адел да си тръгне.
Искате ли да си тръгне?
Да разчитам ли на вас?
Да. - Благодаря.
Закъсняхте.
Не може да бъде! Къде беше?
Мамо, разпозна ли ме?
Не се прави на интересна. Другия път сама ще се оправяш.
Оставих я при приятелката си. - Така ли?
Благодари на приятелката си. Иначе щеше да я търсиш в полицията.
Можеше да ни предупредиш. - Предупредих ви.
Няма нужда да благодариш.
Благодарих ти. Готово. - Много добре.
Време беше. - Стига си се карала.
Колко е лоша!
По дяволите!
Тихо, бебчето ми спи.
Бебчето ми.
Ела насам. - Това е любимото ми бебче.
Нали, миличка? Спиш ли?
Уволниха ли ме? - Не си уволнена.
Остави ме. - Ела насам.
Не искам. - Престани.
Не мога да спра.
Искаш ли да прегърнеш дъщеря си? - Почакай.
Ела да я прегърнеш. Ще легнеш ли до нея?
Разбира се. Ще си измия зъбите. - Ще ти оправя леглото.
Не те разбирам.
Не искаш да ти се смеят, но се отваряш на шефката.
Тихо.
Разбираш ли какво значи да си синдикален представител?
Ще боравиш с документи. Какво ще правиш, ако трябва да прочетеш нещо?
Ще станеш за смях.
Ще си лягам.
Не се разполагай на цялото легло.
Така или иначе, тя ми каза, че е безсмислено.
Каза, че синдикалните представители нямат значение.
Добре те е прецакала.
Нормално е да ти каже, че е безсмислено.
Защо не изберем Карин? - Имаме ли друг избор?
Кажи, че ще се справиш по-добре от нея.
Онези винаги се стараят да изберат бялото момиче, което си мълчи.
Стига! Не е това.
Просто ти постоянно викаш. - Стига!
Да не се караме помежду си.
Направила го е, за да предпази Адел.
Аз ще им покажа! Няма да им се дадем!
Писна ми другите да постигат неща, а ние - не.
Какво постигат другите?
Да станат по-бързо безработни, това е.
По дяволите.
В неделя няма да се видим, и това е.
И без това мечтая да мързелувам в неделя.
Пък и кметството плаща за басейна на децата.
Ти ходеше ли? - Да.
Да.
Карин е като шаран.
Престани и си затвори устата!
Джами, прекаляваш. Наистина. - Автобусът дойде.
И каква е връзката с басейна?
Ще ти се отрази добре да си натопиш задника в студена вода.
Кучка. - Аз ли?
Какво? - Какво казваше за ресторанта?
Плаща се по 90 евро, осигуряват обяд и бакшишите са за теб.
През деня гледам внуците, не мога.
Момо ще ги гледа, нали е безработен. - Виж ти! Не!
Не мога да го помоля. - Мен няма да ме пуснат заради това.
Не. Не е сигурно. - Не мога да сервирам.
Не е сигурно. Ами ти, Карин?
Защо Зиги не ми се обади? - Не знам, миличка.
Дами. - Добър вечер.
Имате си обожател. - Кой?
Господинът там.
Зиги да не ти е единственият приятел?
Не се сърди, исках да отпусна атмосферата.
Следващата песен е "Ишус". - Обожавам я!
Хайде, ела.
Погледни Мариз.
Браво на теб!
Да!
Супер! Знаех си!
Значи си получила повишение, миличка.
Синдикален представител съм, това не е повишение.
Не се свенете. Разкажете ни повече.
Доволна ли сте?
Не точно. - Получихте ли подарък?
Не. - Жалко.
Моля, седнете. Знаете ли...
Обикновено, когато печелим нещо, има награда.
Получаваме награда, малък подарък.
Пари ли ще получа? - Ще ви подаря голям подарък.
Готово.
Заслужено беше. Извинете, потъркайте повечко там.
Навсякъде е мръсно. - Почакайте, г-н директор.
Спрете! Охрана!
Горе ли да оставя последния кашон?
Да, благодаря.
Поръчах от стария дезинфектант, защото е по-хубав.
И не го написах в списъка,
но ни трябват по-плътни ръкавици.
Тези не ни пазят добре ръцете.
Зависи от цената.
Записахте ли си първата среща с шефа?
Разбира се.
Искате ли заедно да подготвим въпросите ви?
Въпросите ли? - Да.
Записвате въпросите си и ги изпращаме на шефа.
Така процедираме. - Ще помоля останалите.
Както решите, но трябва да ги одобря.
Ще видим. - Не, няма да видим.
Включили сте ръкавиците. Казахте, че не ги пише в списъка.
Странно е. Ето.
Тук е написано.
Съжалявам.
За какво съжалявате?
Забравила съм, че съм го написала.
Здравей. - Здравей.
Какво има тук?
Нищо. Дошли са да се стоплят.
Скутерът прави ли проблеми? - Супер е.
В събота ще тествам лодката във водата. Искаш ли да дойдеш?
Да, защо не. - В колко часа свършваш?
На обяд.
Супер. До събота.
Адел! - Видях те!
Взех бонбони за Лили. - Така ли?
Дай ми един.
Е, поне не потъва.
Радвам се, че я видях.
Това не е краят. - Моля?
Ще се качим в нея. Имаш ли други обувки?
Готово.
Има много вълни. - Не, спокойно е.
За първи път плавам в лодка. - Ако знаех, щях да взема шампанско.
Да отидем там!
Да отидем там. - Внимавай, ще ни обърнеш.
За...
... кариес.
Кариес.
Ще се опитам сама да направя списъка с поръчките.
Вече го направих. На масата е.
Не е удачно сега да сменяме почерка.
По-лесно е да продължим както досега.
А кога това ще се промени?
Ще ти помагам преди срещите.
А ако не можеш преди някоя?
Никога няма да те оставя да се справяш сама.
Давай, давай, давай.
Продължавай, всичко е в мисленето ти.
Давай!
Какво? - Колко си стилна!
По-често трябва да се обличаш така. Много си красива.
Не е практично за чистенето.
Виж колко е красива. - Престани.
Какво? - Малко приличаш на проститутка.
Не. - Виждаш ли?
Не е вярно. - Казах ти.
Не, добре е за среща с шефа.
Направи ни чай. - Е, да започваме.
Дай ми химикала. - Ще записвам.
Не, аз ще се погрижа.
Представителката, идваш ли? - Мамо!
Топля вода. Идвам.
Хайде, отиди.
Хайде.
Е?
Нищо ли не те притеснява? Всичко ли ти изглежда наред?
Вие знаете всичко. Аз съм на вашето мнение.
Крайно време е да си отворите очите.
От шефката ли ви е страх? Тя уважава ли ни?
За нея сме само тези, които бършат пода.
Права си. Не й пука за нас.
Ясно е, че исканията им са неосъществими и няма да приемем.
Иначе за нищо не ставаме. - Така е.
Хубава нагласа, но нищо няма да се промени.
Искате прекалено много.
Как може да го кажеш! - Защото никъде няма пари.
Безсмислено е да се бунтувате. Дори не сме членове на синдиката.
Какво от това? Ти и без това скоро ще се пенсионираш.
Да се пенсионирам? - Да.
Това скоро няма да се случи.
За жалост. Ако имах избор...
Ще видиш, че след 20 години няма да ти останат ръце.
Нито крака.
Да не говорим за гърба и кожата, разранена от препарати.
Аз...
По дяволите, изморена съм!
Наистина съжалявам. Голяма съм глупачка. Ти си най-добрата.
Извинявай. - Спокойно, Мариз.
Добре съм.
Е?
Невъзможно е да изминаваме 50 км до работа.
Благодаря. Значи сме съгласни. - Да.
Какво ще правим, когато свършим работа в 6 ч.?
Не можем да разчитаме на Мариз. Ти имаш скутер, но...
Не мога да мина разстоянието със скутера.
Може да се возим по четири, ще е по-икономично.
Тихо. Ще решат да ни го предложат.
Карин, кажи им, че няма да подпишем, докато не приемат исканията ни.
Това ли да кажа? - Да.
Да кажа, че няма да подпишем.
Иначе ще ги пребием. - Кажи го другояче.
Защото сме жени ли?
Как да го кажем? Да се извиним, да помолим учтиво ли?
Не знам, но мама ще е на срещата с шефа.
Няма проблем.
Както винаги, Карин ще се справи идеално.
Почакай, ще ти помогна.
Ще го препиша начисто, прочети го.
И после ще го изпратим. Става ли?
Каква е тази мания на тема чистота, психопатки такива?
Не мога повече.
Все едно и също.
Джами?
Какво? - Благодаря ти.
Джами, ще тръгваме ли? - Да, да вървим.
Остави ги, ще закъснееш.
Е, ще репетираме по телефона.
Мислиш ли? - Да. Беше страхотна.
Ще ми се обадиш ли? - Да.
Вярно.
Вие ли сте представителката? - Да.
Откъде сте? - От нощната смяна в Мартиг.
Да, на вас дадохме скутера. Носите ли договорите?
Имаме много въпроси по няколко точки.
Трябваше да ми изпратите по-рано въпросите.
Не знаете ли?
Мисля, че вече го направихме. Изпратихме ги по имейл.
Искахме да обсъдим големите промени.
Елен, нищо не сте ми казали. Жалко.
Няма нищо, ще ги обсъдим другия път.
Но дайте договорите на шефката си преди края на месеца.
Там е въпросът...
За това искахме да говорим.
За няколко...
За няколко точки.
Например...
Например за далечното пътуване.
Някои места са много далеч.
За нас е много трудно.
Например... - Карин.
Знам, че имате затруднения. Говорих с шефката ви.
Колко часа работа искате?
Три? Четири? Десет?
Ще ви намерим такава работа в центъра и ще ви помогнем.
Не се тревожете.
Например Арл.
Твърде далеч е. - Не искам да го обсъждам!
Казах, че ще говорим за това другия път. Не е ли ясно?
Подпишете протокола
и ще кажем, че този път сте нямали въпроси. Случва се.
Но аз имам въпроси.
Елен, потърсете обучение, за да можем да й помогнем.
Обучение за неграмотни.
Мисля, че има.
Успокойте колегите си.
Свикнал съм да вкарвам в правия път затъналите фирми.
В началото винаги е трудно.
Успех.
Искате ли чаша вода?
По дяволите! Мамка му!
Да, заповядай.
Здравей. - Това значи "благодаря".
Е? - Готово е.
Браво. Успокои ли се?
Да. - Иди да си поиграеш с брат си.
Е, какво ти каза?
Нищо...
Изслуша ме. - Поне те е изслушал.
Кога ще отговори? - Не знам.
Но ще е скоро.
Остава ни само да чакаме.
Няма да им се оставим.
Съобщението е предадено.
Не се блъскайте! Да ти помогна ли?
Искаш ли да поговорим?
Зиги е.
Да, миличък. Да.
Мина много добре. Не се тревожи.
Много добре. Ще ти разкажа после.
Е, пожарникарю, харесва ли ти?
Да, до скоро, миличък. - Едно, две, три.
Измръзнах. Имаш ли кафе?
Ще я замразиш ли? - Кое?
Рибата. - Не.
Тогава ще я споделиш с останалите.
С приятелките ти. Иначе ще се развали.
Знаеш ли как да я сготвиш?
Жалко че не дойде сутринта.
Чаках те.
Нали се разбрахме за днес?
Ти искаше да отидеш на риболов.
Момо не ти ли каза да не разчиташ на мен?
Не. Не ми е казвал.
Имаш ли остър нож?
Извинявай. Изплаших те. Ще си тръгна.
Не, не се тревожи.
Не ме плашиш.
Ще свърши ли работа? - Идеална е.
Как се казва синът ти?
Зиги. З-И-Г-И.
Да, разбрах. Зиги.
На колко години е? - На 17.
Отгледах го сама.
Да, казаха ми.
Не.
Не са ти казали. Никой не знае.
Мразех го, когато се роди.
Както баща му.
Една сестра поиска да го вземе, за да му направи кръвен тест.
Казах й да го вземе. Знаеш ли какво направих?
Не си длъжна да ми казваш...
Събрах си нещата.
Исках да си тръгна без него.
Не исках детето му.
После си помислих, че убождането ще го заболи.
Потече ми кърма.
Отидох при него.
И станах негова майка.
Искаш ли да ти покажа?
Ето, ще ти покажа. - Не.
Другия път не ми изпращай съобщение.
Обади ми се.
Добре.
Ще си измиеш ли ръцете? - Извинявай, не мириша добре.
Да, не е много изтънчено.
В настроение си. - Да.
Как намери този морски вълк?
Не е зле, но аз предпочитам да са пресни,
да имат още живец в тях.
Поне споделя. - Иначе беше за изхвърляне.
Ако имах мъж, веднага щях да напусна работа.
Понякога става по-зле.
А ако имате деца, слугуваш на всички.
По дяволите. Аз вярвам в любовта.
Стига. Дай ми го. - Какво е?
Върни ми го. Престани.
Какво е?
Стига. - Виж.
Върни го. За домашните на Лили е.
Чакай малко. "Препарати".
"Гъби, анекси". Домашните на Лили са странни.
Анекси за дъщеря ми ли? - Стига, дай го.
Дай го! - "Хигиена, хигиена, хигиена".
10 пъти е написано "хигиена". Не й оставяй дъщеря си, луда е.
Откачалка. - Стига!
Определено не е на Адел, иначе щеше да пише само "задник".
По дяволите! - Оставете я.
Ще спреш ли?
Достатъчно! Полудяхте ли? Край!
Дай ми го!
Ето. - Беше на шега. За да се посмеем.
Извинявай.
По дяволите!
Това трябва да е в оранжево. Или в червено.
Много добре оцветяваш.
Ще ти сложа "А".
"Л" и "О" става "Ло". "Л" и "А" става "Ла".
Лола на Лоло от Лили.
Извинявай, миличка.
Благодаря ти. Ще ми дадеш ли химикал?
Благодаря.
Какво пише тук?
"Прочетено и одобрено".
Зиги не дава да пипаме документите му.
Аз ще тръгвам.
Скоро ще се видим. - Добре.
Здравейте, минимои. Как сте? - Добре.
Как си? - Добре.
Ще ги заведеш ли при Момо?
Домашните ли си пишете? Много добре се справяте.
Само вие сте го подписали. - Жалко.
Не е така. Само вие не сте достатъчна.
Вземете го.
Навсякъде те търсих. След станалото забравих.
Бруно ти праща това.
Кажи му, че не го искам.
Върни му го, както и парите.
Добре.
Всички говорят за клипа. Пуснах го наскоро.
Не говорим за гледанията. - Има 700 гледания.
Само начало е, момчета.
Така или иначе, ще го покажете на семействата си.
Семейството ви ще го хареса.
Вашите ще го гледат.
Колко е часът?
Шефът ми даде повече часове.
И ще прецакаш останалите ли?
Браво на теб. - Не ми говори така.
Трябват ни пари.
Така ли?
Не се занимаваш със сметките. - Няма нужда, знам го.
Не трябваше да го правиш, а да защитиш останалите!
Не да работиш тайно.
Дори Мариз казва, че няма да постигнем нищо.
Трябва поне да се бориш! - Престани!
Боря се! Какво си мислиш, че правя?
Само това правя!
Всеки ден! Постоянно! Сама!
Не си сама!
Не отиде ли на срещата? - Отидох!
Направих всичко, което поискаха! - Не говори за тях.
Искам да знам какво мислиш ти! - Като другите.
Никога няма да си като другите майки. Това е проблемът.
Бях горд! Исках да те изненадам.
Исках да го отпразнуваме.
Провали всичко! Както винаги съсипа всичко!
Съжалявам.
Идвам за пратката.
Адел, престани. Досадно е.
Погледни!
Получих мадлени.
Извади късмет! - Безплатни са!
За първи път! Доволна съм.
Какво каза Момо? - Ще стачкуват.
Кой ще стачкува? - Момичетата от Авиньон.
Отишли са на блокадата на пътя. - Видя ли? Има раздвижване.
Стачка! Няма ли план Б?
Защо променя правилата?
Трябва да има причина. - Знаеш ли защо?
Защото по-старите им струваме скъпо.
Правят условията ужасни, за да ни накарат да си тръгнем.
После ще наемат някоя, която ще приеме гадните условия,
или някоя без документи. Прави са да стачкуват.
Стига, досадно е. - Ами ако пак извадя късмет?
Ти какво мислиш?
Защо да не подпишем?
Какво? - Да подпишем.
Права е. Да видим какво ще стане.
Условията и сега са зле. На по-лошо ли сте съгласни?
Няма да подпиша. Сега или никога. - Ще говоря с шефката.
Стига си й целувала задника.
И нея я е страх от безработицата. Живее в общинския къмпинг.
Мъжът ми я е видял там.
Със сигурност спи с шефа.
Откъде знаеш? Кучка! - Вярвай ми.
Тя да прави каквото иска.
Не искам да си рискувам работата.
Така ни държат.
Защото се страхуваме от празния хладилник.
Ако всички заедно се опълчим, ще бъдат в задънена улица.
Не трябва да се предаваме.
Въпрос на гордост е.
Аз няма да подпиша. Писна ми от лошото отношение.
И аз няма да подпиша. - Ето!
Какво искате да направим? - Ще стачкуваме. Нямаме избор.
Ако не участваме всички, няма смисъл.
Ти какво решаваш? - Искате да стачкуваме ли?
Какво?
Какво? Познаваш ли го?
Това е мъжът с рибите. - Не е зле.
Не си играеш на дребно.
Освен това има сладко дупе.
Какво правиш? - Какво?
Да дойде. - Не искам да го виждам.
Няма страшно. Нали се забавляваме? Ела.
Спокойно. - Здравейте.
Добър вечер. - Аз черпя.
Много мило, благодаря.
Може ли да седна? - Да, заповядай.
Изглежда, можеш да правиш всичко.
Ловиш риба, ремонтираш. Интересно ми е.
Виж, мисля, че не се справям добре.
Благодаря за бирата. Чао.
Защо не ми вдигаш? - Не знам.
Не можех, моментът не беше подходящ.
Притесних се за теб. - Така ли?
Защо? Мислиш, че не мога да се справя сама ли?
Мислиш, че ми трябва...
Че имам нужда от пари или някой да ме учи как да живея?
Погрешно си ме разбрала. Извинявай.
Ще ми простиш ли?
Има много други жени.
И то по-добри от мен.
Аз искам теб.
Не беше ли хубаво?
Не знам дали е било хубаво.
Имам си достатъчно проблеми.
Ти не си проблем. Поне не за мен.
Какво има?
Синът ти не обича ли риба?
Ела, ще отидем другаде.
Къде искаш да ме заведеш?
Където поискаш.
Мислиш ли, че ще тръгна просто така? - Какво те спира?
Нищо не разбираш.
Може би е така.
Е...
Чао.
Мариз тук ли е? Скутерът ми е в кафенето.
Мариз претърпя инцидент.
Моля? - Да, тази нощ.
Докато идваше да ме вземе.
Как е станало? - Не знаем.
Вероятно е заспала...
Много е зле.
Не! Може ли да я видя?
Не. Пускат само членове на семейството.
Разбира се.
Можеш ли да ми помогнеш с децата?
Само докато организирам нещата. - Да.
Очакваше се да се случи, нали?
Движението на "Жълтите жилетки" съществува вече 100 дни.
И искате да го отбележите. - Точно така. Още сме тук.
Ще тръгвам.
Изпълнени сме с решителност.
Трябва да подкрепим тези, които са все още навън.
Всеки ден излизат на протест.
Здравейте. - Може да ме чакаш в автобуса.
Да ви чакам в автобуса? - Да.
Тогава какво ще правим?
Да не искате да пеем "Интернационала"?
Понякога е хубаво. - Не, остави.
Вече не сте толкова отворена.
Промених графиците.
Все нещастници стават шефове. - Не те чух!
Много добре ме чухте! - Стига, стига.
Не можем да продължим, все едно нищо не се е случило.
Не ви пука за нас! Заради глупавия ви график Мариз едва не умря.
Пука ми, разбира се!
Когато стане така, звъните на мен, не на шефа.
Не може да продължава да ни игнорира.
Нито представителката ни! Ние да не сме боклук на пътя?
Скандално е!
Питайте Карин! С този тип не можеш да се пребориш.
Можеше да отговори на въпросите ни. - Трябваше да му ги зададете.
Вие бяхте ли на срещата? Не мисля.
Няма да се откажем.
Истината е, че ви е страх.
Страх ви е от шефа. Страх ви е да не изгубите жалката си работа.
Не ме е страх. Искате ли да чуете истината?
Истината е...
Истината е, че Карин не може да направи нищо за вас.
Тъжно е, но е така. - Какви ги дрънка?
Защо да не може?
Защото не е като вас.
Не го ли забелязахте?
Нали бяхте приятелки?
Отвратително!
Какво значи това?
Карин!
Къде отиваш? Тя тъкмо се пречупи.
Права е. Аз съм едно нищо. - Глупости!
И аз щях да имам проблеми с шефа. Нормално е.
Подписах го.
Шегуваш ли се? - Не. Подписах го.
Не може да бъде.
Не знаеш колко много искам работата.
За да напусна общежитието, да се отърва от гадния си живот.
Нямам друг избор. Не мога да правя друго.
Разбираш ли? - Оставяш ли ни?
Не вярвах, че ще го направиш. Не и ти.
Нямам друг избор.
Приключихте ли с цирка?
Къде отиваш? Карин!
Майната ви на всички и на шибаната работа!
Какво ви става тази вечер?
Всички ли сте в цикъл? - Затваряй си устата и карай!
Какво става?
Подписала го е.
По дяволите!
Карин!
Виж.
Брюно?
Какво става?
Плачеш.
Не.
Не плача.
Ще влезеш ли?
Аз съм.
Не си ли на работа? - Не.
Добре ли си? - Да, какво става?
Наемат млади служители в склада на супермаркета.
Започвам в понеделник.
Изненадана ли си? Така няма да се налага да се връщаш.
Ще ти намерим нова работа. Няма да работиш за гадняра.
Не го прави. - Не си ли щастлива?
Искам да останеш на обучението.
Вече напуснах. Край. - Не, не, не.
Ще се обадя на шефа ти, ще те вземе обратно.
Имаш нужда от мен.
Не. - Така ли?
Не, искам да остана сама.
Не го мислиш наистина. - Искам веднага да се върнеш.
Оставам. - Още си под моя опека.
Предпазвам те. - Не!
Напротив - задушаваш ме.
Постоянно ми казваш какво да правя. Приличаш на баща си.
И той ме дебнеше, говореше от мое име.
През целия ми живот някой ми нарежда. Нямам право на свобода!
Задушавам се!
Какво е станало с шефа? - Не е твоя работа. Тръгвай.
Достатъчно. Вече си голям.
Достатъчно!
Не сме ли добър екип?
Какво правиш?
- Спри!
Остави ги! - Престани!
Остави ме! Махай се!
Махай се!
Няма да тръгна. - Махай се!
Не може да бъде.
Защо стоиш в тъмното?
Идваш ли?
С господин Льо Так ще ви приемем.
Не се тревожете. Ще започнем постепенно.
Екипите ще бъдат готови в края на месеца, нали?
Определихме зони от 50 км, за да бъде по-ясно.
Имате ли въпроси?
Ако нямаме транспорт, какво ще правим? Особено сега.
Казах, че всеки случай ще бъде обсъден с г-н Льо Так.
Ако е твърде сложно, може да откажете.
Ти чете ли го?
Аз искам да кажа нещо.
Простете. Коя сте вие? - Това е представителката.
Добре.
Ще ви приема веднага. - Да.
Твърде късно е. - Не го казвайте. Абсурдно е.
Работя тук от 7 г.
Харесва ми.
Трудно е, но ми харесва. Сами сме с момичетата.
Когато приключим, всичко ухае добре. Глупаво е, но...
Доволна съм, когато ухае добре.
Харесвам работата си. Да съм с момичетата нощно време.
Докато другите спят. - Няма да слушам глупости.
Почакайте.
Организирали сме среща по този въпрос.
На 14-и.
Познавам мириса на препаратите, знам какво да използвам.
Знам какво липсва. За щастие, защото...
Аз...
Трудно ми е да чета.
Трудно ми е да пиша.
Ходих на училище.
Беше ми трудно и не посмях да помоля за помощ.
Не се гордея с това.
Нямам причина за гордост.
Не съм чела анекса.
От години не мога да чета.
Дори не се опитах.
И въпреки това го подписах, за което съжалявам.
Съжалявам, че го направих, но вече е твърде късно.
И за Мариз е твърде късно.
Постъпили сте добре, Карин.
Имаме нужда от хора като вас. - Не ме наричайте Карин.
Фамилията ми е Вутерс. Задраскайте го в края на списъка.
Не заслужавате да работим за вас.
Знаете ли какво значи това? Напускате ли?
Глупаво е.
Чуйте, госпожо...
Да го обсъдим, но на спокойствие. Не днес.
Твърде емоционална сте.
Смесвате нещата.
Съжалявам.
Къде отивате? Г-н Льо Так, заемете се.
Тези, които остават, да застанат вляво.
Ако си тръгнеш, ще те последвам.
Аз също. - Какво направих?
Отдавна трябваше да тръшнем вратата. Само така ще разберат.
Не исках да става така.
Какво ще правиш?
Да отидем при "Рьоле рутие". Постоянно търсят хора.
Ако не стане там, ще отидем другаде, нали?
Ние сме чисто злато.
Трябва да са читави, защото няма да се оставим.
Повече никакви компромиси. Дай ми това.
Вземете си гадния скутер.
Знаете ли как се прави лагерен огън? - Защо?
За да се стоплим зимата.
Благодаря, Карин. - Благодаря ти.
Благодаря. Много си силна.
И не се връщайте, нещастници.
Вижте. Някой има ли огънче?
Ето какво ще направим с договора ви.
Ето!
Почакайте, тъкмо го подписах.
Подписах го!
Зиги?
Мамо,
знам, че мразиш писмата, но ще прочетеш това,
защото много силно го искаш, а и това е първото, което ти пиша.
Ще ти отнеме време, но не се тревожи.
Имаме време.
Искам да знаеш, че те обичам,
колкото ме обичаш ти.
Превод ВЕЛИНА ТЕРЗИЕВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО