Du vet...
...jag beundrar lojalitet.
Det är en hedervärd inställning.
Men det kan vara uttröttande också.
Och du, min vän...
...ser utmattad ut.
När jag kom ut ur fängelset svor jag att aldrig återvända.
Men på nåt sätt finner jag mig jämt i fängelse av nåt slag.
Kändis. Övervakning. Min egen hjärnas fängelse.
Även den där flådiga takvåningen var bara ett fängelse uppe i luften.
Jag vet att du är där, snutsvin.
Jag känner lukten. Jag vet att du är där, din jävel.
Kom an. Ingen är rädd för dig.
Jag är inte rädd för dig. Kom an.
Kom an, din jävel. Här är jag.
Kom och ta mig.
Lögnare!
Kom igen nu, vámonos, vámonos. Skynda på.
De kommer tillbaka.
Hör ni, Arties båt sjönk.
- Va? Aldo, sätt dig. - Ni är inte säkra här längre.
Cozumel, då, din smugglarvän?
Ja.
Jag har ordnat en bil till Mexico City och Hotel Corazon.
- Vänta, till stan? - Ja.
Där finns en kontakt som kan hjälpa er att nå Karibiska kusten.
Det finns Federales överallt.
Det är farligt, jag vet, men det är enda sättet.
Vi åker genast.
Vänta, vänta. Aldo, min vän, jag är så ledsen.
Tack, verkligen.
Glöm det. Kom nu.
Vi står i evig skuld till dig.
Er vänskap är min belöning.
- Var rädda om er. - Tack.
Vi ska inte svika dig.
Jag vet, min vän. Que vive la revolución.
Ándele.
15 TIMMAR SENARE HOTEL CORAZON, MEXICO CITY
Vi är framme.
Hola, mi amiga.
Ursäkta mig ett ögonblick.
Mina vänner har kommit. Vi pratar mer sen.
Vad i hela helvete gör du här?
Jag tänker fullfölja det här med er.
Du har inget jag behöver.
Åk hem.
Låt honom gå.
- Jag måste prata med honom. Förklara. - Bert...
Det är fel tid nu.
Han fick just veta att hans far har dött.
Vi måste tänka praktiskt nu.
Vi kan inte lita på den jäveln.
Vi måste sköta det här själva.
Du har en fantastisk förmåga att svika dina vänner, Bert.
Och du gör det med sån stil.
Vi trodde att du var i fängelse eller död.
Kunstler visste inte var du var.
Så får vi veta att du var hög på kokain hos Jessica.
Jag vet.
- Jag är misslyckad. - Va?
Förlåt allt jag har utsatt er för.
Jag är här nu.
Ja, du var inte här när vi behövde dig.
Jag ska fixa en annan bil.
Raring, det är farligt för dig att gå ut.
De gjorde razzia i Yelapa. Nog fan letar de efter dig här.
Har du dödslängtan?
Jag vet inte.
BASERAD PÅ ARTIKELN AV
Hola.
Det var visst en häftig skiva.
Federales är eländiga som gäster.
Du heter Aldo, va?
Ja, det är jag.
De letade visst efter nåt.
Frågade de inte snällt?
Jo. Men jag hade inget att säga.
Ja, jag bara kollar.
Bara kollar.
Så du berättade inte att du visste var Huey P. Newton var?
Att du gömde honom här
och hjälpte honom att fly från hans mordåtal,
vilket är ett allvarligt brott i båda våra länder?
Hej där. Hallå, chico. Hola.
Hej.
Cinco. Cinco. Snygg mössa.
Papá...
Har aldrig förstått mig på basker.
Man ser ut som en jävla clown.
Han fann den nog på stranden.
Håll käften.
Kom igen.
- Du med, din lilla svartskalle. - Lugna ner dig.
Vart tog de vägen?
Gör mig en tjänst. En stor tjänst.
Jag behöver skjuts till Cozumel. Jag har pengar. Dollar.
Nej, nej.
- Nej. - Kom igen.
Det tar inte så lång tid. Snälla.
- En stor tjänst. - Nej.
Hallå. Huey.
Du, jag sabbade det.
Du vet, jag blev skraj.
Jaha, så nu beslutar du dig för att komma hit
och riskera att vi åker dit, bara för att du ska må bättre?
Inte så. Jag...
Det hände en sak i min familj, och...
- Det spelar ingen roll. - Du har rätt.
Det spelar ingen roll. Inte alls.
Vet du, jag gjorde också bort mig.
Jag borde aldrig haft med Hollywood att göra.
Men du?
Jag trodde att jag kunde räkna med dig när det gällde.
Jag vill bevisa för dig att du kan det.
Jaha, och varför skulle jag lita på dig igen?
Vad har förändrats?
Att jag inte längre är rädd för att dö.
Jag bryr mig inte.
Jag hade en massa stora idéer. Min politik. Min övertygelse.
Jag somnar på soffan hemma hos nån tjej.
Så vad är jag rädd att förlora mer?
Jag har mist allt utom dig.
Allt jag vill är att få dig till Kuba, även om jag dör på kuppen.
Det är okej, kompis.
Snälla. Det här betyder allt för mig.
Det är okej.
Kul att mobilisering för revolutionen
ger ditt liv mening eller nåt.
Hallå. Stanna!
Fan också.
Men jag har viktigare saker att göra.
Jag är inte här för revolutionen.
Bara för dig.
Skitsnack.
Skitsnack. Du skulle inte vara här om jag bara var Walter Newtons son.
Ända från början var vi vänner för att
du trodde att jag skulle bli nästa Malcolm.
För du ville göra nåt äventyrligt.
Du ville bli vår tids John Brown,
men när det blir allvar vill du inte ha nåt med det att göra.
Du är här för att du trodde att jag skulle förändra världen.
Och du... ville vara en del av det.
Mer är det inte.
Du ljuger för dig själv.
Du behöver inte förlåta mig.
Du behöver inte ens prata med mig.
Men vi borde prata om att ta dig till Kuba.
Du förstår, vi har pratat om det.
Och gjort nåt åt saken.
Jag har redan en båt som väntar i Cozumel.
Ja, och jag har en bil som ska ta oss dit.
COZUMEL, MEXIKO
Ursäkta, miss.
Jag söker efter en båtkapten...
...som är villig att göra resan till Kuba.
Inte precis vad jag letade efter, men...
Jaha.
- Skål. - Skål.
Vad jag menade var, el capitán...
Jag har inte mer.
Du borde prata med en som kallas "Piraten".
Gracias.
Han kommer inte att ta emot er.
- Jag gör presentationen. - Ge henne lite pengar.
Ja.
Jag har tänkt fråga dig en sak.
När du får tag i den här typen, vad ska du göra med honom?
Om jag stoppar honom, kvarhåller jag honom.
Om han kommer undan följer jag efter
tills polisen, Federales, kommer och griper honom.
Så tänker jag göra.
Señores... Jag hörde att ni vill ta en liten båttur.
14 TIMMAR SENARE COZUMEL, MEXIKO
Där är kyrkan där vi ska ligga lågt.
Vänta lite. Hur tusan vet vi att vi är i säkerhet där?
Prästen är en befrielseteolog som har svurit att skydda politiska flyktingar.
Aldo sa att vi skulle möta hans kontaktperson i en bar här nånstans.
- Kom. - Nej.
Om den här kyrkan är vår fristad, är det där du ska vara.
Låt Bert göra lite nytta.
- Jag gör det gärna. - Det bör bli enkelt.
Skapa inte uppmärksamhet. Gå och gör en deal.
Kom.
Hur är det?
Vi måste gömma oss i kyrkan tills vi har båten klar.
Så, är vi överens?
Kontanter i förskott.
Och ni får bekosta en ny båt om den sjunker.
Va? Vi var ju överens.
De kubanska vattnen är mycket farliga.
Deras flotta är illa utrustad men vaksam.
Om min båt sjunker behöver jag en ny.
Om din båt sjunker, överlever du?
Om den sjunker kan du hoppas att jag dör. Okej?
Okej.
Hoppas du överlever.
Här kan ni sova. Ni är trygga här.
- Tack. - Tack, fader.
Vad är det?
Du skickar dem att prata med smugglaren och fixa båt,
medan vi gömmer oss här som kyrkråttor.
Han kommer att sabba det. Det vet jag.
Jag trodde att du fick en uppenbarelse.
Häromdagen i havet
trodde jag faktiskt att du började ta ansvar för dina handlingar.
Det gör jag också.
För dina handlingar?
Jag sa ju det.
Han tog ansvar för sina.
Du måste förlåta honom.
Men han förtjänar det inte.
Alltså, du har rätt. Han förtjänar det nog inte.
I så fall vore det inte förlåtelse,
men det handlar inte om honom utan om dig.
Det är du som håller på att kvävas av all den här ilskan och vreden.
Du har säkert svårt att tänka dig att göra det
för du vet inte hur, men du måste lära dig.
För du måste förlåta dig själv.
Jag förtjänar det inte heller.
Jo, det gör du.
Det gör du.
Vännen. När ska du inse det?
Hela tiden har du väntat på att de ska komma och skjuta dig,
som Lil Bobby.
Som Fred. Som George, Malcolm, Martin och alla andra.
Men de har ändrat reglerna. Nu...
Nu försöker de få oss att bli självdestruktiva.
De vill att du, jag och alla andra ska leva i rädsla,
för rädsla gör folk reaktionära.
Den Huey jag känner är inte reaktionär.
Den Huey jag känner är en revolutionär.
Du...
Du ger dig aldrig, va?
Det är vad kärlek är.
Acceptera det eller låt bli.
Jag accepterar.
Gift dig med mig.
Det säger du bara för att vi kanske inte överlever.
Det kanske vi inte gör.
Vi kan dö ikväll. Eller imorgon på båten.
Vi kan dö i Kuba nästa vecka.
Oavsett när den stunden kommer för mig, Gwen...
...vill jag dö som din make.
Du menar inte allvar.
Kom igen. Vi har en kyrka. Vi har en präst...
- Du är galen. - Vad...
Vad begär du att jag gör? Gå ner på knäna?
- Ett knä räcker faktiskt. - Okej, då gör jag det.
Nej, jag... Sluta, snälla.
Om du menar allvar,
så tänker du över det och köper en ring åt mig.
Sen friar du. Okej?
Okej.
På hotellet frågade du om jag hade dödslängtan.
Jag har tänkt efter. Undrat över det.
Jag måste fråga mig själv, varför... Varför fortsätter jag?
Är det folket? Är det drömmen?
Det är revolutionen.
Det är länge sen det bara gällde revolutionen för mig.
Det är du, Gwen.
Du är mitt skäl.
Jag älskar dig.
Även när jag inte har älskat mig själv har jag alltid älskat dig.
Du är mitt allt.
Du är allt.
Du är mitt skäl.
Du är en del av mig, och jag vill alltid vara en del av dig.
Jag älskar dig.
- Om jag måste berätta allt... - Det behövs inte.
Jag ville bara höra dig säga det.
- Du måste ändå säga ja. - Okej.
- Ja. Ja. - Ja?
Det heliga ceremoniella radbandet symboliserar
kärlekens och äktenskapets eviga band.
Figuren åtta.
Ingen början och inget slut.
Låt föreningen med denna symbol
vara en inspiration för er.
Må den heliga familjen, Jesus, Maria och Josef vara...
Jag förklarar er nu för man och hustru.
Får jag göra dig sällskap?
Jag avskyr bröllop, men det var en fin ceremoni.
Jag är glad att jag fick bevittna den.
Jag visste inte om du ville det.
Det vore inte förlåtelse annars.
Jösses.
Jag gick inte på så många sunkiga barer
under hela min studenttid.
- Åh, fan. - Sunkiga barer var mitt huvudämne.
Jag vet.
Åh, jösses.
Har du tänkt på vad du ska göra när allt det här är över?
- Fortsätta jobba under täckmantel? - Jag vet inte.
Du kanske har rätt.
Visst har jag det. Om vad, menar du?
Du har en kvinna du älskar.
Jajamän, 36 år gammal,
och vi är som två 18-åringar i sänghalmen.
Jag har en tjej.
En hippiebrud.
Hon fick reda på mitt jobb. Älskade mig ändå.
I såna stunder, typ, glömde jag vad jag var.
Jag tänkte: "Fan ta FBI." Helvete.
Jag var liksom fri. En av dem.
Alice, när jag älskade med henne
var enda gången jag lyckades förlora mig själv.
För oss är det bättre ibland att förlora oss.
Herre jösses.
Helvete! Ett ögonblick.
Jag har letat överallt efter dig.
Det var några män i baren.
De ville få nån till Kuba.
Huey Newton.
Jävlar. Kom.
Nej, vänta...
Kom nu.
Helvete.
Var ska vi bo?
Troligen på en filt på en trottoar nånstans.
Castro och kubanska regeringen lär välkomna oss med öppna armar.
De ger oss säkert ett fint litet hus.
Tänk dig ett sånt där halmtak.
Kommer vi att se havet?
Och höra det varenda natt.
Känna den salta havsluften. Och brisen.
Jag är lycklig där.
Jag är lycklig här. Precis här.
Det är gratis här.
Hallå! Vi måste iväg!
Skynda på! Federales kommer.
Nån måste ha tipsat dem. Hallå! Lämna väskan!
Lämna den jävla väskan! Kom! Följ med mig.
Kom. Skynda på.
Huey!
Ta det lugnt, Clark. Federales kommer.
Tror du att du har mig fast?
Jag har varit redo att dö länge, broder.
Lägg ner pistolen.
Jag har varit redo.
- Jösses! - Ta skydd, Huey! Ner!
Fort! Ner!
Hjälp honom. Kom igen.
Kom igen!
Kom igen! Fortsätt springa!
- Fort! - Vámanos!
Nu är de Castros problem.
Han skjuter inte.
30 KM SÖDERUT
Hallå, rör inte linorna.
- Förlåt. - Rör inte tamparna.
Vi fortsätter ditåt. Vi kan släppa av er på land.
I Cancún kan ni hyra en bil och köra hem.
Sen blir det två dagars båtfärd till Kuba.
Fyrtioåtta timmar till friheten.
Frihet.
De släppte mig ur fängelset.
"Släpp loss Huey!"
Jag säger det igen, släpp loss Huey!
Så sa alla. Och alla knapphålsmärken.
Och där var jag, fri.
Men de fortsatte jaga mig. Och de slutar aldrig.
Jag måste ankra. Ni två får gå av här.
Här? Ska Bert och jag simma?
Om jag går närmare, går jag på grund.
För fan, okej då.
Har vi kommit så långt, så. Kanske...
Vi kan väl följa med er till Kuba?
Nej. Ni måste återvända och göra det ni ska.
Återvänd till Hollywood. Fortsätt göra filmer.
Vi får se. Jag har nog tappat sugen.
Jag orkar nog inte göra en till.
Det handlar inte om dig.
Alla måste höja medvetenheten, göra folket redo att resa sig.
Och vadå, förändra världen?
Vi måste nog förändra allt.
Jaha...
Då har vi väl nått slutet.
Vägens slut.
Det är bara början.
2 DAGAR SENARE 15 KM UTANFÖR KUBAS KUST
Är ni helt säkra?
Vi kan åka tillbaka. Jag släpper av er i Keys och ni kan gömma er där.
De kommer att döda dig, Huey.
Vi har kommit för långt.
Okej.
Ser ni fyren där borta?
Det är Kuba. Ta riktning mot den.
Jag stannar här och fiskar upp era kroppar.
Lycka till, amigo.
Hallå.
Här, låt mig.
Hur är det?
Huey!
Gwen!
Vad sägs om Black Panther Party For Revolutionary Action?
Jag vill förvandla samhället.
All makt åt folket!
Tiden har kommit att slå tillbaka, broder.
Det är dags att vi gör nåt själva.
Har du konfronterat en rad poliser med en hagelbössa?
Överlämna alla era vapen genast!
Jag har en massa röster i huvudet.
Hela tiden.
Jag kan inte stänga av dem. De plågar mig. Hela tiden.
Allt jag har gjort. Allt som har gjorts mot mig.
Jag är slut.
Jag är färdig.
Det är slut.
Huey?
Vakna.
Huey?
Jag är okej.
- Säkert? - Ja.
Jag är Huey Newton.
Vi är vänner till er regering.
Jag är en revolutionär från USA.
Visa dem dina papper.
Gendarmerna riktade vapnen mot oss i fyra timmar,
medan vi försökte berätta vilka vi var.
Vi hade med oss brev, men de var lite fuktiga.
När vi äntligen förvissat dem om att jag var kamrat Huey P. Newton,
medgrundare av Black Panther Party, sa de bara:
"Vi sköt dig i alla fall inte."
Man kan berätta en historia på tusen olika sätt.
Varje historia har många berättare. Varje berättare har sin egen version.
Det är som nåt, öh, Richard berättade att John Ford sa:
"Om du måste välja mellan historia och legenden, tryck legenden."
Från Liberty Valance. Har alltid gillat det där.
Fast han sa inte så. Det var en skådis.
Eller nån manusförfattare som skrev manus på en bok,
men det var inte så han sa. Vad han egentligen sa var:
"När legenden blir fakta, tryck legenden."
Så Hollywood skapade ett motto om att hitta på historier,
och alla missuppfattar det.
Men alla minns det.
Min egen historia har blivit legend och sanning och så vidare.
Ja, jag försökte starta en inhemsk revolution.
- Backa! - Ni får inte ta våra vapen.
Jag talar för Black Panther Party for Self-Defense...
Jag tror på var människas potential för revolution.
Frihet! Frihet!
Ja, jag sökte politisk asyl i Kuba.
Jag var en ikon och en dödlig människa.
Så hur ska jag berätta min historia?
Var börjar jag? Var slutar jag? Och var äger det rum?
Folk går till Hollywood när de vill fly undan.
Dit begav jag mig.
Och det är Hollywoods revolutionära potential.
Det kan dana folks tänkande.
Det kan skapa världar som inte finns och ändra de som finns.
Huey!
- Är du redo att börja jobba igen? - Jag tror det.
Jaha? Då gör vi det. Vi gör en film, tamejfan!
Vi behöver inte göra en varje år.
- Det behöver vi inte. - Vi ska vara selektiva.
- Ja. Varför? - Varför?
För vi skapade den gyllene tidsåldern för smala personliga konstfilmer.
Skål.
Filmen Hajen släpptes året efter
och skapade dundersuccéfilmen.
Glöm inte att du är skyldig mig en jävla Oscar.
De där två gjorde aldrig nån mer film.
The Big Cigar blev deras sista stora produktion.
Bert vann en Oscar för Hearts and Minds.
Den dåren gick upp och retade upp alla de äldre
genom att läsa upp ett brev från Ho Chi Minh.
Bert och Steve upplöste sitt produktionsbolag
och Steve producerade Richard Pryors Live on the Sunset Strip
och gjorde en nyversion av The Monkees.
Bobby Seale återvände aldrig till Black Panther Party,
men förblev en förespråkare för rasjämlikhet och ekonomisk rättvisa,
och jobbar med skolning av unga.
När vi hade installerat oss i Kuba tog Gwen dit barnen,
och äntligen var vi tillsammans som familj.
När jag ser i deras ögon påminns jag
om de unga vi behöver mobilisera,
och de vi miste, som Lil Bobby.
Det är en man med en lastbil utanför.
Och en i Oakland som jag tvingades lämna kvar
men hoppas få återvända till en dag.
Okej.
Så när jag talar om "vems historia, hur den berättas",
är det din, och det är upp till dig.
Vi ingår i varandras historier.
Min pappa brukade säga: "De ödmjuka skall ärva jorden."
Och Fanon sa: "Varje generation måste, från relativ obemärkthet,
upptäcka sitt uppdrag, fullfölja det, eller svika det."
Men när deras tid kommer måste de svara på kallelsen
och vara villiga att kämpa.
Jag finns inte alltid här för att kämpa med er.
Men barnen vi föder genom frukostprogrammet,
skolar vid Child Development Center och ger tak över huvudet
genom People's Cooperative Housing Program kommer att vara här.
De kommer att ta upp kampen.
Svarta barn och framtida kamrater över hela världen
kommer att skapa sin egen definition av revolution.
EFTER 3 ÅR I EXIL I KUBA
ÅTERVÄNDE HUEY P. NEWTON TILL USA,
STOD INFÖR RÄTTA FÖR MORDET PÅ KATHLEEN SMITH
OCH FRIKÄNDES.
1980 BLEV HAN FIL DR VID U.C. SANTA CRUZ.
ÅRET DÄRPÅ GIFTE HAN SIG MED SIN ANDRA FRU, FREDRIKA
HAN FORTSATTE ATT KÄMPA FÖR REVOLUTIONEN
TILLS BLACK PANTHER PARTY UPPLÖSTES 1982.
DEN 22 AUGUSTI 1989 MÖRDADES HAN I WEST OAKLAND.
HANS SISTA ORD VAR:
"Ni kan ta mitt liv,
men ni kan aldrig döda min själ.
Den kommer att leva för alltid."
TACK VARE FREDRIKAS ANSTRÄNGNINGAR
LEVER HUEYS ARV VIDARE.
MINNESPLAKETT ÖVER DR HUEY P NEWTON
1975 ETABLERADE DEN FEDERALA REGERINGEN
SITT SKOLFRUKOSTPROGRAM MED PANTHERS PROGRAM SOM FÖREBILD.
IDAG FÖDER DET NÄSTAN 15 MILJONER BARN.
ENLIGT UPPGIFTER
FRÅN NATIONAL ACADEMY OF SCIENCES
DÖR EN AV 1 000 SVARTA MÄN
GENOM POLISINGRIPANDE.
BEHOVET AV REVOLUTION FORTSÄTTER.
Undertexter: Bengt- Ove Andersson