Veš...
Občudujem pripadnost.
To je častivredno.
Lahko pa te tudi izčrpa.
In ti, prijatelj moj...
Si izčrpan.
Po zaporu sem prisegel, da ne grem več vanj,
toda nekako se vedno znajdem v taki ali drugačni vrsti zapora.
Slava. Nadzor. Ujetnik lastnega uma.
Celo tisto razkošno stanovanje je bila samo celica v oblakih.
Vem, da si tam, svinja policijska. Voham te. Vem, da si tam, pizdun.
Pridi. Ne bojim se te.
Pridi, pizdun. Tu sem.
Lažeš!
Pridite. Vámonos, vámonos. Hitro.
Še bodo prišli. Artiejeva barka je potonila.
- Kaj? Sedi, prosim te. - Tu ni več varno.
- Kaj pa Cozumel in prijatelj tihotapec? - Ja.
Uredil sem prevoz v Ciudad de Mexico do hotela Corazon.
- Do mesta? - Ja.
Tam je človek, ki vas bo spravil na Karibe.
Federales bodo povsod.
Vem, da je nevarno, ampak nimamo izbire. Takoj gremo.
Počakaj. Aldo, oprosti. Hvala. Res.
- Ni problem. Pridite. - Tvoji večni dolžniki smo.
Moja nagrada je vaše prijateljstvo.
- Pazite nase. - Hvala.
Ne bom te razočaral.
Vem, prijatelj. Que viva la revolución.
Ándele.
ČEZ 15 UR HOTEL CORAZON V CIUDADU DE MEXICU
Tam je.
Hola, mi amiga.
Oprostite, prijatelji so prišli. Pozneje bomo nadaljevali.
Kaj, vraga, počneš tu?
Prišel sem, da opravimo stvar.
Od tebe nočem ničesar. Pojdi domov.
- Pusti ga. - Pojasnil mu bom.
Ne zdaj. Oče mu je umrl.
Razmišljati morava praktično.
Pizdun ni zanesljiv.
Sama se bova znašla.
Prav nadarjen si, da prijatelje porineš v drek.
To počneš z eleganco.
Mislili smo, da si v zaporu ali mrtev.
Kunstler te je iskal, ti pa si bil zadet kot mina pri Jessici.
- Vem. Vse zajebem. - Kaj?
Žal mi je za vse, v kar sem te spravil.
Zdaj sem tu.
Hja, prepozno.
- Poiskal bom prevoz. - Ljubi, nevarno je.
Če so nas iskali v Yelapi, nas gotovo iščejo tu.
Se ti mudi umreti?
Ne vem.
PO ČLANKU JOSHUAHA BEARMANA
Hola.
Očitno je bila divja zabava.
Federales so grozni gosti.
- Aldo, kajne? - Ja, gospod.
No, nekaj so iskali.
- Niso prijazno vprašali? - So, le ničesar nisem imel povedati.
Samo vprašam.
Torej jim nisi povedal, da veš, kje je Huey P. Newton?
Da si ga skril tu?
Mu pomagal zbežati pred obtožbo za umor,
ki je hud zločin v moji in tvoji državi?
Ojla, chico. Hola. Zdravo.
Cinco, cinco. Lep klobuk.
Papa...
Ne štekam baretk.
Iz tebe naredijo klovna.
Najbrž jo je našel na plaži.
Utihni, jebemti.
- Ti tudi, fižolarček. - Pomiri se.
Kam sta šla?
Naredi mi uslugo.
Pelji nas v Cozumel. Plačam z dolarji.
Ne, ne.
Daj, no.
Takoj boš nazaj. Naredi mi uslugo.
Hej. Huey.
- Zamočil sem. Ustrašil sem se. - Zato si prišel sem.
Spravil si nas v nevarnost, da si olajšaš dušo?
Ni tako. Imel sem družinske težave.
- Ni pomembno. - Tako je. Ni pomembno.
Tudi jaz sem zajebal. Ne bi se smel zaplesti s Hollywoodom.
Ampak ti?
Res sem mislil, da se lahko zanesem nate.
Prišel sem dokazat, da se lahko.
Zakaj bi ti še zaupal? Kaj je drugače?
Ne bojim se več umreti. Ni mi mar za to.
Imel sem ambiciozne ideje in politična stališča,
končal pa na kavču neke bejbe. Česa se sploh bojim izgubiti?
Izgubil sem vse, razen tebe.
Rad bi te samo spravil na Kubo, pa če me ubije.
- Super, krasno. - Prosim. To mi pomeni vse.
Lepo, lepo. Vesel sem, da ti je revolucija osmislila življenje.
Počakaj. Prekleto.
- Drugo delo imam, Bert. - Nisem prišel zaradi revolucije.
- Prišel sem zaradi tebe. - Nakladaš.
Nakladaš. Ne bi prišel, če bi bil samo sin Walterja Newtona.
Od vsega začetka sva prijatelja, ker si mislil, da bom naslednji Malcolm.
Ker si hotel hoditi po robu. Postati novi John Brown.
Ko je postalo nevarno, si se pa delal Francoza.
Tu si, ker si mislil, da bom spremenil svet,
ti pa si hotel biti poleg.
Samo za to gre. Lažeš sam sebi.
Ni ti treba odpustiti. Ni treba govoriti z mano.
Moramo pa te spraviti na Kubo.
O tem smo že govorili. To smo počeli.
- V Cozumelu me čaka barka. - Jaz pa imam prevoz do tja.
COZUMEL V MEHIKI
Oprosti, gospodična.
Iščem kapitane bark,
ki so voljni pluti do Kube.
Nisem rekel za to.
Hja.
- Živeli. - Živeli.
Skratka, el capitán...
Več nimam.
Govorita s Piratom.
Gracias.
Ne bo vaju vesel.
- Jaz bom govorila z njim. - Daj ji nekaj denarja.
Ja.
Nekaj mi povej. Kaj boš z njim, ko ga boš ulovil?
Če ga bom ujel, ga bom pridržal. Če bo pobegnil, mu bom sledil,
dokler ga policisti, federales ali nekdo pač ne aretira.
To je moj načrt.
Señores. Menda bi šli na križarjenje.
ČEZ 14 UR COZUMEL
- V tisti cerkvi naj bi se skrili. - Kako vemo, da je varno?
Duhovnik je osvobodilni teolog, ki pomaga vsem političnim beguncem.
Aldo je rekel, da je njegov človek v baru nekje tam.
- Pojdimo. - Ne.
Če je cerkev zatočišče, potem greš tja.
Naj bo Bert malo koristen.
- Jaz bom. - Ne bi smelo biti težav.
Ne šopiri se, samo dogovori se. Pojdimo.
Si dobro?
V cerkvi bomo, dokler ne najdemo barke.
Torej velja?
Gotovino vnaprej in jamčita za novo barko.
Kaj? Mislil sem, da smo dorekli.
Kubanske vode so nevarne.
Njihova mornarica je zanikrna, ampak vseeno pozorna.
Če bo moja ladja potonila, bom potreboval novo.
Če bi potonila, bi bil še živ?
Če bo potonila, lahko upata, da bom umrl. Kaj pravita na to?
Velja.
Upam, da boš preživel.
Tu lahko prespite. Na varnem ste.
- Hvala. - Hvala, oče.
Kaj te muči?
Poslala si ju, da najdeta barko in tihotapca,
midva pa se skrivava kot cerkveni miši.
Zamočil bo. Vse zamoči.
Mislila sem, da si spregledal.
Takrat v morju sem dejansko mislila, da si prevzel odgovornost za dejanja.
- Saj prevzemam odgovornost. - Za svoja dejanja?
- Kot sem rekel, ja. - On je prevzel odgovornost za svoja.
Odpusti mu.
- Ne zasluži si. - Prav imaš. Ne zasluži si.
Ampak tudi če si, ne gre zanj, temveč zate.
Ti si tisti, ki ga razžirata bes in jeza.
Ne odpustiš, ker ne znaš. Moral se boš naučiti.
Najprej moraš odpustiti sebi.
Tudi jaz si ne zaslužim.
Pa si. Ja, si.
Ljubi moj, kdaj boš odprl oči?
Ves čas čakaš, da pridejo in te počijo kot Malega Bobbyja.
Kot Freda, Georgea, Malcolma, Martina in druge.
Ampak z njimi so opravili po starem. Za nas hočejo, da se pobijemo sami.
Da ti, jaz in vsi živimo v strahu, ker iz ljudi naredi nazadnjake.
Huey, ki ga poznam, ni nazadnjak.
Huey, ki ga poznam, je revolucionar.
Ti...
Zlepa ne odnehaš.
To je ljubezen.
Vzemi ali pusti.
Vzamem.
Poroči se z mano.
To praviš, ker misliš, da mogoče ne bova preživela.
Mogoče res ne bova.
Mogoče bova umrla nocoj ali jutri na barki
ali prihodnji teden na Kubi. Ko bom umrl, Gwen,
bi rad umrl kot tvoj mož.
Ne misliš resno, Huey.
V cerkvi sva. Duhovnik je pri roki.
- Nor si. - Naj grem na kolena?
- Zasnubi se na enem kolenu. - Prav, pa bom.
Nehaj, prosim.
Če si resen, razmisli, prinesi prstan
in me zasnubi. Prav?
Prav.
Vprašala si, ali se mi mudi umreti.
Razmišljal sem o tem. Vprašal sem se, zakaj še vztrajam.
- Zaradi ljudi? Sna? - Revolucije.
Zame že dolgo ne gre več samo za revolucijo.
Zaradi tebe, Gwen.
Zaradi tebe vztrajam.
Ljubim te.
Tudi ko nisem imel rad sebe, sem imel rad tebe. Zame si vse.
Vse si.
Moj razlog si.
Del mene si in rad bi bil del tebe.
Ljubim te.
- Če moram vse to povedati... - Ni treba.
Slišati sem pa le hotela.
- Vseeno moraš reči ja. - Prav.
- Ja. - Ja?
Sveti obredni rožni venec
pomeni večno vez ljubezni in zakona.
Številka osem.
Ni začetka in ni konca.
Naj vama bo združitev s tem lasom
v navdih.
Naj bo sveta družina Jezusa, Marije in Jožefa...
Razglašam vaju za moža in ženo.
Se lahko pridružim?
Ne maram porok, ampak tisto je bil čudovit obred.
Vesel sem, da sem ga videl. Nisem vedel, ali sem bil dobrodošel.
Ni odpuščanja brez tega.
Jezus.
Niti med študijem nisem obdelal toliko beznic.
- Sranje. - Diplomiral sem iz beznic.
Verjamem. Jezus Kristus.
Si že razmislil, kaj boš, ko bo tega konec?
- Boš spet živel pod krinko? - Ne vem.
Mogoče imaš prav.
Seveda imam. O čem pa?
- Imaš žensko, ki jo imaš rad. - Ja, stara je 36 let,
obnašava pa se kot hormonov polna najstnika.
Imel sem punco.
Hipijevko.
Izvedela je, kaj počnem. Vseeno me je imela rada.
V tistih trenutkih sem pozabil, kaj sem bil.
Rekel sem si: "Jebeš FBI." Jebemti.
Svoboden sem bil. Eden od njih.
Ko sem se ljubil z Alice...
Samo takrat sem lahko pozabil, kdo sem.
Za nas je včasih boljše, da pozabimo, kdo smo.
Sranje.
Počakaj malo.
Povsod vaju iščem.
Neka moška sta prišla v bar.
Nekoga hočeta spraviti na Kubo.
Huey Newton.
Pojdiva.
- Ne, počakaj. - Pojdiva. Pridi.
Sranje.
Kje bova živela?
Najbrž na odeji na pločniku.
Castro in kubanska vlada naju bosta sprejela z odprtimi rokami.
Dobila bova lepo hiško. S slamnato streho.
- Z razgledom na morje? - Poslušala ga bova vsak večer.
- Vohala morski zrak in uživala v pišu. - Tam sem srečna.
Jaz sem srečen tu. Prav tu.
To je svoboda.
Iti moramo. Hitro, federales prihajajo.
Nekdo jim je povedal. Pusti klinčevo torbo. Za mano.
Pridite. Hitro.
Huey!
Počasi, Clark. Federales prihajajo.
Misliš, da si me ujel?
Že dolgo časa sem pripravljen na smrt.
- Odloži pištolo. - Tudi jaz sem pripravljen.
- Sranje! - Huey, na tla!
Na tla! Pomagajte mu.
Gremo! Sranje!
Hitro, hitro!
- Odpluj! - Vámonos!
Naj se Castro ukvarja z njimi.
Ne strelja.
30 KM JUŽNEJE
Ne dotikaj se vrvi.
- Oprosti. - Ja, ne dotikaj se jih.
V tej smeri vaju lahko odložim na obali.
V Cancúnu lahko najameta avto in se odpeljeta domov.
Nato je dva dni plovbe do Kube.
Dva dni do svobode.
Svoboda.
Izpustili so me iz zapora.
"Osvobodite Hueyja!"
Povem vam, osvobodite Hueyja.
To je bil slogan vseh. Na značkah in povsod.
Svoboden sem bil.
Vseeno so me lovili. Ne bodo se ustavili.
Zasidrati moram. Tu se bosta izkrcala.
- Tu? Plavala bova? - Če grem bliže, bomo nasedli.
Veš, kaj? Jebi ga. Kamor gre bik, naj gre še štrik.
Šla bova z vama na Kubo.
Ne, vrnita se in delajta, kar znata.
Vrnita se v Hollywood. Pojdita domov in snemajta filme.
Bova še videla. Nimam več volje zanje.
- Niti za en film ne. - Ne gre zate.
Vsi moramo ozaveščati, da se ljudje postavijo zase.
In spremenijo svet?
Rekel bi, da moramo spremeniti vse.
No, sranje.
Torej je to to. Kajne?
Konec poti.
Začetek je.
ČEZ DVA DNI 15 KM OD KUBE
Si prepričan?
Lahko vaju odložim blizu Floride. Tam se bosta skrila.
- Ubili te bodo, Huey. - Predaleč sva prišla.
Prav.
Tisti svetilnik je Kuba. Tja se usmerita.
Ostal bom tu in pobral vajini trupli.
Vso srečo, amigo.
Hej.
Jaz bom.
Si dobro?
Huey!
Gwen!
Kaj praviš na ime Gibanje Črni panter za revolucionarna dejanja?
Hočem spremeniti družbo.
- Oblast ljudem! - Čas je za upor, brat.
Tokrat bomo naredili po svoje.
Si s šibrovko v roki kljuboval policistom?
Takoj predajte orožje.
Glasove slišim. Ves čas.
Ne morem jih izklopiti. Preganjajo me.
Sranje, ki sem ga počel. Ki so ga počeli meni.
Ni me več.
Opravil sem.
Konec je z mano.
Huey?
Zbudi se.
Huey?
Tu sem.
- Ja? - Ja.
Jaz sem Huey Newton. Prijatelja vaše vlade sva.
Jaz sem revolucionar iz Združenih držav.
Pokaži jim papirje.
Žandarji so naju štiri ure imeli na muhi,
medtem ko sva dopovedovala, kdo sva.
S sabo sva imela pisma. Malce premočena so bila.
Ko sva jih le prepričala, da sem tovariš Huey P. Newton,
soustanovitelj Črnih panterjev, so rekli samo:
"Hej, vsaj ustrelili vaju nismo."
Zgodbo lahko poveš na tisoč načinov.
Vsaka ima veliko pripovedovalcev in vsak ima svojo različico.
Richard mi je rekel, da je John Ford izjavil:
"Če moraš izbrati med zgodovino in legendo, natisni legendo."
Iz filma Liberty Valance. Krasna misel.
Ampak tega ni rekel on, temveč igralec.
Oziroma scenarist, ki je priredil roman.
Čeprav sploh ni rekel tega. Rekel je:
"Ko legenda postane resnična, natisni legendo."
Hollywood si je izmislil slogan o pisanju zgodb.
Vsi ga napačno razumejo in si ga takšnega zapomnijo.
Moja zgodba je postala legenda in resnica in tako naprej in nazaj.
Ja, skušal sem podžgati revolucijo v domovini.
- Nimate nam pravice vzeti orožja. - V imenu gibanja Črni panter...
Ja, verjamem, da je vsakdo revolucionar.
Svoboda! Svoboda!
Ja, pobegnil sem na Kubo.
Bil sem legenda in navaden smrtnik. Kako naj torej povem svojo zgodbo?
Kje se začne? Kje se konča? Kje se dogaja?
Hollywood je kraj, kamor ljudje ubežijo rutini.
Zatekel sem se tja.
To je revolucionarni potencial Hollywooda. Izoblikuje ume.
Ustvari svetove, ki ne obstajajo, in spremeni obstoječe.
Huey!
- Se spet lotiva dela? - Ja.
Dajva. Narediva jebeni film.
- Ni treba več vsako leto. - Ja, izbirčna bova.
Veš, zakaj? Ker sva utrla pot zlati dobi majhnega umetniškega filma.
Živeli.
Leto pozneje je film Žrelo začel dobo filmskih uspešnic.
Še vedno mi dolguješ jebenega oskarja.
Niti enega filma nista več posnela.
Velika cigara je bila njuna zadnja produkcija.
Bert je osvojil oskarja za Hearts and Minds.
Bedak je na odru razkuril starce, ko je prebral pismo od Hošiminha.
Ko sta zaprla svoje podjetje,
je Steve sproduciral Pryorjev film Live on the Sunset Strip
in za hip oživil The Monkees.
Bobby Seale se ni vrnil v gibanje Črni panter,
še vedno pa si je prizadeval za rasno pravičnost in enakopravnost
ter izobraževanje otrok.
Ko sva se ustalila na Kubi, je Gwen pripeljala otroka.
Končno smo zaživeli kot družina.
Ob njima pomislim na mlade, ki jih moramo mobilizirati,
in tiste, ki jih ni več, recimo Mali Bobby.
Zunaj je moški z avtom.
Oakland sem moral zapustiti. Upam, da se nekoč vrnem.
Prav.
Ko torej govorim o tem, čigava je zgodba in kako je podana...
Vaša je. Vsi smo del zgodb drug drugega.
Oče je govoril: "Ponižni bodo dedovali deželo."
Fanon pa je rekel: "Vsaka generacija mora iz relativne neopaznosti
odkriti svoje poslanstvo, ga uresničiti ali izdati."
Ko pa njen čas napoči, se mora odzvati klicu in se boriti.
Ne bom vedno tu, da bi se boril z vami,
toda otroci, ki jih hranimo z našimi zajtrki,
izobražujemo v naši šoli in jim dajemo streho nad glavo
s pomočjo našega programa za nastanitve, bodo odrasli.
Nadaljevali bodo boj.
Črnski otroci in prihodnji tovariši po vsem svetu
bodo ustvarili svojo vrsto revolucije.
Po treh letih na Kubi se je Huey P. Newton vrnil v ZDA.
Na sojenju za umor Kathleen Smith so ga oprostili.
Leta 1980 je pridobil doktorat.
Naslednje leto se je poročil z drugo ženo Fredriko.
Še naprej se je boril za revolucijo do razpada Črnih panterjev leta 1982.
22. avgusta 1989 so ga umorili v Oaklandu. Njegove zadnje besede so bile:
"Lahko mi vzamete življenje, ne morete pa ubiti moje duše.
Moja duša bo živela večno."
Zahvaljujoč Fredriki njegova zapuščina živi naprej.
Spominska plošča dr. Hueyja P. Newtona.
Leta 1975 je zvezna vlada uvedla šolske zajtrke po vzoru Panterjev.
Danes nahranijo skoraj 15 milijonov otrok.
Narodna akademija za znanost navaja,
da vsak tisoči temnopolti moški umre kot žrtev policijskega nasilja.
ŽIVLJENJA TEMNOPOLTIH ŠTEJEJO
Potreba po revoluciji ostaja.
Prevod: Matej Frece