Du vet...
Jeg beundrer lojalitet.
Det er en ærverdig stilling å ta.
Men det kan være slitsomt også.
Og du, min venn...
Du ser utmattet ut.
Jeg sverget jeg aldri skulle tilbake i cella.
Men jeg havner stadig i en eller annen form for fengsel.
Berømmelse. Overvåkning. Fengselet i mitt sinn.
Selv luksusleiligheten var bare et fjongt fengsel i himmelen.
Jeg vet du er der.
Jeg lukter deg. Jeg vet du er der, din jævel.
Kom igjen. Ingen er redd for deg.
Jeg er ikke redd for deg.
Kom igjen, din jævel. Jeg er her.
Ta meg, rasshøl.
Løgner!
Kom igjen, vámonos. Fort dere.
De kommer tilbake. Dere, båten til Artie sank.
- Hva? Sett deg ned, Aldo. - Dere er ikke trygge her.
Hva med Cozumel, og smuglervennen din?
Ja. Jeg har ordnet bil til Mexico by, til hotell Corazon.
- Til byen? - Ja.
Det er en der som kan hjelpe dere til Karibiakysten.
Federales vil være overalt.
Jeg vet det er farlig, men det er eneste utvei.
Vi drar nå.
Vent, vent. Aldo, Aldo. Min venn. Jeg beklager.
Takk, virkelig.
Ikke noe problem. Kom igjen.
Vi skylder deg for alltid.
Min belønning er deres vennskap.
- Vær trygge. - Takk.
Vi vil ikke svikte deg.
Jeg vet det, min venn. Que viva la revolución.
Ándele.
15 TIMER SENERE HOTEL CORAZON, MEXICO BY
Her er det.
Hola, mi amiga.
Unnskyld meg et øyeblikk.
Vennene mine er her. Jeg vil drikke den opp.
Hva i himmelske faen gjør du her?
Jeg skal avslutte dette med dere.
Du har ikke noe jeg trenger. Dra hjem.
La ham gå.
- Jeg må prate med ham. - Bert... Det passer ikke nå.
Faren hans døde nylig.
Vi må tenke praktisk.
Vi kan ikke regne med den jævelen. Vi må ordne alt sammen selv.
Du har et utrolig talent for å drite på vennene dine, Bert.
Og du gjør det med glans.
Her trodde vi at du var i fengsel eller død. Kunstler ante ikke hvor du var.
Og så hører vi at du var fullstendig kanakkas hos Jessica.
Jeg vet det.
- Jeg er håpløs. - Hva?
Unnskyld for alt jeg har gjort mot deg.
Jeg er her nå.
Ja, men du rakk ikke startbjella.
- Jeg skal finne en annen bil. - Søte deg, det er ikke trygt.
De raidet oss i Yelapa. De ser iallfall etter deg her.
Har du et dødsønske?
Jeg vet ikke.
BASERT PÅ EN ARTIKKEL AV JOSHUAH BEARMAN
Hola.
Må ha vært en bra fest.
Federales er elendige gjester.
- Du heter Aldo, sant? - Ja, det er meg, sir.
De var på utkikk etter noe, ja.
Spurte de ikke pent?
Jo. Jeg hadde bare ingenting å si.
Jeg ville bare høre med deg. Bare høre.
Så du sa ikke at du vet hvor Huey P. Newton er?
At du skjulte ham her, og medvirket i flukten hans fra en drapssiktelse,
noe som er en alvorlig forbrytelse både i mitt land og i ditt?
Hei sann. Hei, chico. Hola.
Hallo.
Cinco. Cinco. Fin hatt.
Papá...
Skjønte aldri alpelua.
Får deg til å se ut som en jævla klovn.
Han fant den sikkert på stranda.
Hold kjeft.
Du.
- Du også, jævla drittunge. - Ro deg ned, da.
Hvor dro de hen?
Gjør meg en tjeneste.
Jeg må komme meg til Cozumel. Jeg har penger. Dollar.
Nei, nei. Nei, nei.
Nei. Kom igjen, da. Det tar ikke så lang tid. Kom igjen.
- Hjelp meg, da. - Nei, nei.
Hei. Huey.
Jeg dreit meg ut.
Jeg ble redd.
Og nå kommer du hit og risikerer å avsløre oss for å føle deg bedre?
Ikke sånn. Jeg...
Det skjedde noe i familien og...
- Det spiller ingen rolle. - Du har rett. Det spiller ingen rolle.
Vet du hva? Jeg dreit meg også ut. Jeg skulle aldri jobbet med Hollywood.
Men du?
Jeg trodde jeg kunne komme til deg om det var noe.
Jeg kom for å bevise at du kan det.
Hvorfor skulle jeg stole på deg igjen? Hva er nytt?
Jeg er ikke redd for å dø mer. Jeg bryr meg ikke.
Jeg hadde store ideer. Politikk. Troskap.
Jeg sovnet på sofaen til en dame. Hva er det jeg er redd for å miste?
Jeg mistet alt unntatt deg. Jeg vil bare få deg til Cuba, om så jeg må dø for det.
Kult, det.
Vær så snill. Det betyr alt for meg.
Det er kult.
Jeg er glad revolusjonen gir livet ditt mening eller noe.
Du. Vent, da!
For helvete.
- Men jeg har viktigere ting å gjøre. - Jeg er ikke her for revolusjonen.
Bare deg.
Det er piss.
Det er piss. Du ville ikke vært her om jeg bare var Walter Newtons sønn.
Vi ble venner fordi du trodde jeg ville bli den neste Malcolm.
Fordi du ville leve farlig. Fordi du ville være en moderne John Brown.
Men du var aldri der når det gjaldt.
Du er her fordi du trodde at jeg ville endre verden.
Og du ville være en del av det.
Det er alt. Du lurer deg selv.
Du må ikke tilgi meg. Du må ikke prate med meg engang.
Men vi burde prate om å komme oss til Cuba.
Vi har pratet om det.
Og vi har levd det.
Jeg har en båt i Cozumel.
Og jeg har en bil som får oss dit.
Unnskyld meg.
Jeg er på utkikk etter båtkapteiner
som er villige til å ta en tur til Cuba.
Ikke det jeg ba om, men...
Ja ja.
- Skål. - Skål.
Det jeg sa var at el capitán...
Det er alt jeg har.
Du må snakke med mannen de kaller Piraten.
Gracias.
Han vil ikke være grei.
- Jeg introduserer dere. - Gi henne penger.
Ja.
Jeg har lurt på en ting.
Om du tar ham, hva har du tenkt å gjøre med ham?
Om jeg stopper ham, så anholder jeg ham. Om han kommer unna, så følger jeg etter
til vi får purken, federales, hvem enn det er til å pågripe jævelen.
Det er planen.
Señores... Jeg hørte dere vil dra på cruise.
14 TIMER SENERE COZUMEL, MEXICO
Kirken vi skal ligge lavt i.
Vent. Hvordan kan vi vite om det er trygt her?
Presten er en frigjøringsteolog som sverget å beskytte politiske flyktninger.
Aldo sa vi skulle møte kontakten hans i en bar her et sted.
- Kom. - Nei.
Om denne kirka er fristedet, så er det her du skal være.
La Bert gjøre nytte for seg.
- La meg. - Burde være enkelt.
Ikke noe fiksfakseri. Gå inn og inngå en avtale. Kom.
Går det bra?
Vi må gå i skjul i kirka til vi finner en båt.
- Har vi en avtale? - Forskudd.
Og du erstatter båten om det skjer noe.
Hva? Jeg trodde vi var enige.
Cubanske farvann er farlige.
Marinen deres er lurvete, men sylskarp.
Om skipet mitt synker, må jeg ha et nytt.
Om skipet ditt synker, lever du da?
Om det synker, kan du håpe at jeg dør. Hva sier du til det?
- Avtale. - Jeg håper du lever.
Dere kan sove her. Det er trygt.
- Takk. - Takk, pater.
Hva skjer?
Du sendte dem for å finne båt og smugler, og vi skjuler oss som noen kirkemus.
Han roter det til. Han roter alt til.
Jeg trodde du hadde en åpenbaring. Her om dagen, i havet,
så trodde jeg at du tok ansvar for dine handlinger.
- Jeg tar ansvar. - For dine handlinger?
Det var det jeg sa.
Han tok ansvar for sitt.
Du må tilgi ham.
Han fortjener det ikke.
Du har rett. Jeg tror ikke han fortjener det.
Ellers er det ingenting å tilgi, men dette handler om deg.
Du dør av alt dette. Dette raseriet og sinnet.
Du klarer ikke å se det for deg, for du vet ikke hvordan, men du må lære.
For du må tilgi deg selv.
Jeg fortjener det heller ikke.
Jo, det gjør du.
Kjære deg. Når vil du se det?
Hele tiden har du ventet på at de skulle komme og skyte deg
som de skjøt Lil Bobby.
Som Fred. Som George, Malcolm og Martin, og alle andre.
Men de endret reglene. De vil vi skal gjøre det mot oss selv.
De vil at du, jeg og alle skal leve i frykt fordi frykt gjør folk reaksjonære.
Den Huey jeg kjenner er ikke reaksjonær.
Den Huey jeg kjenner er revolusjonær.
Du...
Du gir deg aldri, du.
Det er det kjærlighet er.
Ta det om du vil.
Jeg tar det.
Gift deg med meg.
Det sier du bare fordi du ikke tror vi overlever.
Det kan hende. Vi kan dø i kveld. Vi kan dø i morgen på den båten.
Vi kan dø i Cuba neste uke. Når enn det kommer, Gwen...
...så vil jeg være mannen din.
Du mener ikke det, Huey.
Kom igjen. Vi har en kirke og en prest.
- Du er gal. - Hva...
Vil du at jeg skal gå ned på mine knær?
- Det er bare ett kne. - Greit, da gjør jeg det.
Nei, slutt. Slutt, vær så snill.
Om du mener det,
så kan du tenke over det og kjøpe meg en ring.
Og så spør du meg, ok?
Greit.
Du spurte meg på hotellet om jeg hadde et dødsønske.
Jeg tenkte og funderte over det.
Jeg måtte spørre meg selv hvorfor jeg fortsetter å gjøre dette.
Er det menneskene? Er det drømmen?
Det er revolusjonen.
Det sluttet å handle om revolusjonen for lenge siden.
Det er deg, Gwen.
Du er grunnen for meg.
Jeg elsker deg.
Selv når jeg ikke elsket meg selv, så elsket jeg deg.
Du er alt for meg.
Du er alt.
Du er hensikten min. Du er en del av meg, og jeg vil alltid være en del av deg.
Jeg elsker deg.
- Om jeg må si alt dette... - Nei.
Jeg ville bare høre deg si det.
- Du må fortsatt si ja. - Ok.
- Ja, ja. Ja. - Ja?
Den hellige rosenkransen uttrykker
kjærlighetens og ekteskapets evige bånd.
Åttetallet.
Ingen begynnelse og ingen slutt.
La deres forening med denne lassoen
bli en inspirasjon for dere.
Måtte den hellige familien til Jesus, Maria og Josef...
Jeg erklærer dere herved for rette ektefolk å være.
Får jeg komme bort?
Jeg hater bryllup, men det var en vakker seremoni.
Jeg er så glad jeg fikk se det. Jeg visste ikke om du ville ha meg der.
Ville ikke vært tilgivelse ellers.
Herregud.
Har ikke vært på så mange brune buler siden studietiden.
- Faen. - Tok hovedfag i brune buler.
Det er ikke kødd engang.
Å fy faen.
Har du tenkt noe mer på hva du skal gjøre når dette er over?
- Leve under dekke igjen? - Jeg vet ikke.
Kanskje du har valgt rett.
Selvfølgelig. Hva da, egentlig?
Du har en kvinne du elsker.
Ja, sir. Trettiseks år gammel,
og vi knuller som et par 18-åringer.
Jeg har ei jente.
Hippietøs.
Fant ut hva jeg jobbet med. Elsket meg likevel.
Det var i de øyeblikkene at jeg glemte hva jeg var.
Jeg tenkte: "Faen ta FBI." Faen.
Jeg var fri. Jeg... En av dem.
Når jeg elsket med Alice,
så var det bare da jeg kunne gi slipp.
For oss er det noen ganger best å bare være fortapt.
Fy faen.
Faen! Vent, da. Vent.
Jeg har lett etter dere overalt.
Det var menn i baren.
De ville få noen til Cuba.
Huey Newton.
Faen. Kom igjen.
Nei, nei, hør...
Kom igjen, da.
Faen.
Hvor skal vi bo?
Kanskje på et teppe på et fortau et sted.
Castro og Cuba vil ta oss imot med åpne armer.
De ordner et lite hus til oss.
Jeg ser for meg et hus med stråtak.
- Kan vi se havet? - Og høre det hver kveld.
- Lukte den salte lufta. Kjenne brisen. - Jeg er lykkelig der.
Jeg er lykkelig her. Akkurat her.
Her er vi fri.
Hei! Vi må stikke nå!
Kom igjen! Fort! Federales kommer nå.
De må ha fått tips. Legg igjen veska.
Legg igjen veska! Kom igjen! Følg etter meg.
Kom. Fort.
Huey!
Ta det rolig, Clark. Federales kommer.
Tror du at du har meg?
Jeg har vært klar til å dø lenge nå, bror.
- Legg ned våpenet. - Jeg har også vært klar.
- Fy faen! - Ned, Huey! Ned!
Fort! Faen! Ned!
Hjelp ham.
Kom igjen! Faen!
Kjapp dere! Fortere!
- Gå! - Vámonos!
Nå er de Castros problem.
Han skyter ikke.
29 KM SØR
Ikke rør det repet.
- Beklager. - Ja, ikke rør det repet.
Vi drar hit. Vi kan sette dere av på kysten.
I Cancún kan dere leie bil og kjøre hjem.
Så er det to dagers seiltur til Cuba.
Førtiåtte timer til frihet.
Frihet.
De slapp meg ut av fengsel.
"Frigjør Huey!"
Jeg gir deg sannheten, frigjør Huey!
Det var det alle sa. Alle de merkene og alt.
Og der var jeg, fri.
Og de kom fortsatt etter meg. Og de gir seg ikke.
Jeg må kaste anker. Dere to må komme dere av her.
Her? Skal Bert og jeg svømme?
Kan ikke komme nærmere.
Faen heller. Har man sagt A, får man si B. Kanskje...
- Kanskje vi blir med til Cuba med dere. - Nei. Dere må gjøre greia deres.
Dra tilbake til Hollywood. Fortsett å lage filmer.
Vi får se. Jeg tror spillet er ute.
- Jeg har ikke flere filmer i meg. - Det handler ikke om deg.
Alle må fremme bevissthet og motivere folk til å reise seg.
Og endre verden?
Jeg tror vi må endre alt.
Faen...
Da var det over, da. Sant?
Slutten.
Det er bare starten.
2 DAGER SENERE 16 KM FRA CUBA
Sikker på dette?
Vi kan dra tilbake. Jeg kan frakte dere til Keys.
- De dreper deg, Huey. - Vi har kommet for langt.
Greit.
Ser du det fyrhuset?
Det er Cuba. Ha det som mål. Jeg blir her og venter på likene deres.
Lykke til, amigo.
Hei.
Her, jeg tar det.
Går det bra?
Huey!
Gwen!
Hva synes du om Black Panther- partiet for revolusjonær aksjon?
Jeg vil endre samfunnet.
All makt til folket!
- Tiden er inne for å slå tilbake. - Nå må vi gjøre vår greie.
Har du konfrontert politiet med eget gevær?
Overgi våpnene deres!
Jeg har disse stemmene. I hodet. Hele tiden.
Jeg kan ikke slå dem av. De er bare der. Nådeløse.
Ting jeg har gjort. Ting som har blitt gjort mot meg.
Jeg er borte.
Jeg er ferdig.
Det er over.
Huey?
Våkn opp. Våkn opp.
Huey?
Jeg er her.
- Ja? - Ja. Ja.
Jeg er Huey Newton.
Vi er venner av regjeringen deres. Jeg er en revolusjonær fra USA.
Vis dem papirene dine.
Gendarmene pekte på oss med gevær i fire timer
mens vi prøvde å si hvem vi var.
Vi hadde tatt med brev, men de var litt fuktige.
Når vi overbeviste dem om at jeg var Huey P. Newton,
medgrunnlegger av Black Panther-partiet, så sa de bare:
"Vi skjøt dere ikke, da."
Du kan fortelle en historie på tusen måter.
Alle historier har mange fortellere. Og hver forteller har sin versjon.
Det er som det Richard påpekte at John Ford hadde sagt:
"Om du må velge mellom historie og legende, så trykk legenden."
Fra Liberty Valance. Elsket alltid det.
Men det var en skuespiller som sa det.
Eller en manusforfatter som skrev om en bok,
men det er ikke det som sto engang. Det han sa var:
"Når legender blir fakta, trykk legenden."
Hollywood skapte et motto om å finne på historier, som blir sitert feil.
Men alle husker det.
Min egen historie har blitt legende og sannhet frem og tilbake.
Ja, jeg prøvde å sette i gang en revolusjon.
- Vent! - Ikke ta våpnene våre.
På vegne av Black Panther-partiet...
Jeg tror på revolusjonært potensial.
Frihet! Frihet!
Jeg var i eksil i Cuba.
Jeg var et ikon og et dødelig menneske. Så hvordan forteller jeg min historie?
Hvor begynner den? Hvor slutter den? Og hvor tar den sted?
Hollywood er stedet folk drar når de vil flykte.
Det er dit jeg flyktet.
Det er Hollywoods revolusjonære potensial. Det kan forme sinn.
Det kan skape verdener som ikke fins og endre de som fins.
Ja! Huey!
- Klar til jobb igjen? - Tror det.
La oss lage en jævla film, da! Og vi må ikke lage en i året nå.
Nei, vi må være kresne. Vet du hvorfor?
Fordi vi har startet gullalderen av den beskjedne personlige kunstfilmen.
Skål.
Haisommer kom ut året etter og startet blockbuster-alderen.
Ikke glem at du skylder meg en Oscar.
De to fikk aldri lagd en film til.
Den store sigar ble deres siste store produksjon.
Bert fikk Oscar for Hearts and Minds.
Tullingen gjorde gamlingene sinte da han leste et brev fra Hô Chí Minh.
Etter at Bert og Steve oppløste selskapet,
produserte Steve Pryors Live on the Sunset Strip
og startet The Monkees opp igjen.
Bobby Seale kom aldri tilbake til partiet,
men var en forkjemper for rasemessig rettferd og økonomisk likeverd,
og jobber med ungdomsutdanning.
Så fort vi slo oss ned i Cuba, kom ungene, og vi var sammen som familie.
Å se dem i øynene minner meg om de unge som vi må samle
og de vi mistet, som Lil Bobby.
Mann med lastebil utenfor.
Og det Oakland jeg måtte forlate og håpte å komme tilbake til en dag.
Ok.
Så når jeg snakker om "hvem sin historie det er",
så er den din, og den er opp til deg. Vi er alle en del av hverandres historier.
Pappa sa: "De saktmodige skal arve jorden."
Og Fanon sa: "Hver generasjon må, ut av alminnelighet,
oppdage sin hensikt, oppnå den eller svikte den."
Men når tiden er inne, så må de svare på kallet
og være villige til å kjempe. Jeg vil ikke alltid kunne kjempe med deg.
Men barna vi mater med frokosttilbudet,
utdanner på barneutviklingssenteret og gir et tak over hodet til
med folkets kooperative boligtilbud, de vil være der.
De vil ta opp kampen.
Svarte barn og fremtidige kamerater over hele verden vil skape sin egen revolusjon.
ETTER 3 ÅR I EKSIL I CUBA KOM HUEY P. NEWTON TILBAKE TIL USA,
BLE STILT FOR RETTEN FOR DRAPET PÅ KATHLEEN SMITH OG FRIKJENT.
I 1980 TOK HAN DOKTORGRAD.
ÅRET ETTER GIFTET HAN SEG MED SIN ANDRE KONE, FREDRIKA.
HAN KJEMPET VIDERE FOR REVOLUSJONEN
HELT TIL BLACK PANTHER-PARTIET BLE OPPLØST I 1982.
HAN BLE DREPT I WEST OAKLAND 22. AUGUST 1989.
HANS SISTE ORD VAR:
"Du kan ta mitt liv, men du kan aldri drepe min sjel.
Min sjel vil leve evig."
TAKKET VÆRE FREDRIKA
LEVER HUEYS ETTERMÆLE VIDERE.
DR. HUEY P. NEWTON MINNESKILT
I 1975 ETABLERTE DEN FØDERALE REGJERINGEN
SKOLEFROKOSTTILBUDET, BASERT PÅ PANTHER-TILBUDET.
I DAG GIR DET MAT TIL NESTEN 15 MILLIONER BARN.
IFØLGE UNDERSØKELSENE TIL NATIONAL ACADEMY OF SCIENCES,
BLIR ETT AV 1000 SVARTE MENNS LIV TATT AV POLITIET.
SVARTE LIV TELLER
BEHOVET FOR REVOLUSJON FORBLIR.
Tekst: Ekaterina Pliassova