Víš,
loajalitu obdivuju.
Je to čestný postoj.
Dokáže ale člověka vyčerpat.
A ty, kamaráde...
Vypadáš vyčerpaně.
Když mě pustili z basy, přísahal jsem, že se tam nevrátím.
Ale bůhvíjak se opakovaně v různých podobách vězení ocitám.
Proslulost. Sledování. Vězení vlastní mysli.
I ten luxusní střešní byt byl jen hezká cela v oblacích.
Vím, že tam jsi, fízle.
Cítím tě. Vím, že tam jsi, ty hajzle.
No tak. Nikdo se tě nebojí.
Já se tě nebojím. No tak.
No tak, ty hajzle. Tady mě máš.
Pojď si pro mě.
Lháři!
Pojďte, vámonos. Honem.
Vrátí se.
Artieho loď se potopila.
- Cože? Aldo, posaď se. - Už tu nejste v bezpečí.
A co ten Cozumel, tvůj kamarád pašerák?
Ano.
Zařídil jsem auto do Mexika do hotelu Corazon.
- Do města? - Ano.
Je tam kontakt, který vám pomůže na karibské pobřeží.
Všude bude policie.
Vím, že je to nebezpečné, ale jinak to nejde.
Musíme hned pryč.
Počkat. Aldo, kamaráde, moc mě to mrzí.
Upřímně děkuju.
O nic nejde. Pojďte.
Jsme ti navždy zavázáni.
Odměnou je mi vaše přátelství.
- Opatrujte se, ano? - Děkuju.
Nezklameme tě.
Já vím, příteli. Que viva la revolución.
Ándele.
O 15 HODIN POZDĚJI HOTEL CORAZON, MEXIKO
Hele, tady je to.
Hola, mi amiga.
Omluvíte mě na chvilku?
Dorazili mí přátelé. Chci v tom pokračovat.
Co tady u Kristovy kundy děláš?
Chci to s váma dokončit.
Nemáš nic, co bych potřeboval.
Jeď domů.
Nech ho.
- Musím s ním mluvit. Vše mu říct. - Berte...
Teď se to nehodí.
Zrovna mu umřel otec.
Musíme to brát realisticky.
Na toho sráče není spoleh.
Musíme to vyřešit sami.
Máš famózní nadání srát na svoje přátele, Berte.
A umíš tomu dát senzační šmrnc.
My si mysleli, že jsi v base nebo mrtvý.
Nevěděl o tobě ani Kunstler.
A pak jsme zjistili, že ses ztřískal u Jessicy.
Já vím.
- Jsem sráč. - Co?
Omlouvám se za všechno, co jsem vám způsobil.
Teď už jsem tady.
Jo, no, prošvihnuls nástup na scénu.
Seženu nám jiné auto.
Broučku, nejsi tady v bezpečí.
Už na nás udělali zátah v Yelapě. Tutově tě hledají i tady.
Copak si přeješ umřít?
Nevím.
OPERACE VELKÝ DOUTNÍK
NA ZÁKLADĚ ČLÁNKU JOSHUAHA BEARMANA
Hola.
Asi fajn mejdan.
Poldové jsou příšerní hosté.
Ty jsi Aldo, co?
Jo, to jsem já, pane.
No, něco tady hledali.
Nepoprosili slušně?
Poprosili. Jen jsem jim neměl co říct.
Jo, já jen pro jistotu.
Jen pro jistotu.
Takže jsi jim neřekl, že víš, kde je Huey P. Newton?
Žes ho tady ukryl,
žes mu napomáhal při útěku před trestem za vraždu,
což je vážný přečin v mojí i tvojí zemi?
Ahoj. Hej, chico. Hola.
Ahoj.
Cinco. Hezká čepice.
Papá...
Barety vůbec nechápu.
Člověk v nich vypadá jako zasranej šašek.
Nejspíš ho našel na pláži.
Drž už hubu.
Hele.
- Ty taky, ty čmoudě. - No tak. Klídek.
Kam utekli?
Jen prosím o laskavost.
Potřebuju vzít na Cozumel. Peníze mám. Dolary.
Ne, to ne.
- Ne. - Hele, no tak.
Je to jen kousek. No tak.
- Píchneš mi. - Ne.
Hej, Huey!
Hele, zvrtal jsem to.
Dostal jsem bobky.
Jasně, a teď ses vydal sem
a ohrozils nás, jen aby se ti ulevilo?
To vůbec ne. To jsem...
Něco se mi stalo v rodině a...
- Ale to je fuk. Já... - Správně.
Je to fuk. Úplně.
Víš co? Já to posral taky.
Neměl jsem si s Hollywoodem začít.
Ale ty?
Fakt jsem myslel, že je na tebe v nejhorším spoleh.
Chci ti dokázat, že je.
Jo, a proč bych ti měl zase věřit? Co se změnilo, Berte?
To, že teď už se nebojím umřít.
Je mi to fuk.
Měl jsem velký ideály. Politiku, názory.
Vytuhnul jsem někde na gauči.
O co bych se teď měl vůbec bát?
Přišel jsem o všechno kromě tebe.
Chci tě jen dostat na Kubu a je mi putna, jestli při tom umřu.
Super, kámo. Super.
Prosím tě. Znamená to pro mě všechno.
V pohodě.
Jsem rád, že ti mobilizace k revoluci naplňuje život.
Hej, zastav!
Krucinál.
Já mám ale důležitější věci.
Nejsem tady kvůli revoluci.
Jen kvůli tobě.
To kecáš.
To kecáš. Nebyl bys tady, kdybych byl akorát syn Waltera Newtona.
Stali se z nás kámoši jen proto, žes doufal, že budu druhej Malcolm.
Chtěl sis zalaškovat s nebezpečím.
Chtěls bejt novej John Brown,
ale když došlo na lámání chleba, vzals do zaječích.
Seš tady, protože sis myslel, že změním svět.
A ty... ty jsi chtěl bejt u toho.
Nic víc za tím není.
Lžeš sám sobě.
Odpouštět mi nemusíš.
Ani se mnou nemusíš mluvit.
Ale cestu na Kubu bychom probrat měli.
My ji ale probírali.
A prožívali.
Už na mě čeká loď na Cozumelu.
Jasně, a já budu mít auto, co nás tam všechny vezme.
COZUMEL, MEXIKO
Pardon, slečno.
Hledám nějakého lodního kapitána,
co by byl ochotný plout na Kubu.
To jsem zrovna nechtěl, ale...
No.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Takže jak jsem říkal, el capitán...
Víc nemám.
Zkuste to u muže, kterému říkají Pirát.
Gracias.
Neuvidí vás rád.
- Představím vás. - Dej jí prachy.
Jo.
Na něco jsem se tě chtěl zeptat.
Až ho chytíš, co přesně s ním máš za plány?
Když ho chytím, zadržím ho.
Když uteče, půjdu za ním,
dokud na něj nepošleme poldy, federály, kohokoliv, aby ho zatkli.
To je můj plán.
Seňorové... Prý chcete podniknout menší plavbu.
O 14 HODIN POZDĚJI COZUMEL, MEXIKO
Máme se zašít v tomhle kostele.
Moment. Jak vůbec víme, že je bezpečný?
Farář je teolog osvobození vázaný přísahou chránit politické uprchlíky.
Aldo říkal, že se s jeho kontaktem sejdeme někde tamhle v baru.
- Jdeme. - Ne.
Jestli je azyl v tom kostele, musíš zůstat tam.
Ať se zapojí Bert.
- Jdu na věc. - Bude to hračka.
Nevytahuj se. Prostě to tam zařiď.
Pojď.
Jsi v pohodě?
Schováme se v kostele, dokud neseženeme loď.
Plácneme si?
Peníze předem.
A budete se mi muset za loď zaručit.
Co? Snad už jsme se dohodli.
Kubánské moře je velice nebezpečné.
Jejich námořnictvo, jakkoliv chatrné, je pořád ve střehu.
Pokud se moje loď potopí, budu požadovat novou.
Pokud se potopí, přežiješ to?
Pokud se potopí, můžeš doufat, že umřu. Co ty na to?
Platí.
Snad to přežiješ.
Spát můžete tady. Budete v bezpečí.
- Děkuju. - Děkuju, otče.
Co je?
Poslalas je zařídit loď a pašeráka,
a my zalezli sem jako kostelní myši.
Vím, že to podělá. On podělá všechno.
Myslela jsem, žes prozřel.
Ten den v moři
jsem si myslela, žes za všechno přijal zodpovědnost.
Tu přijímám.
Za svoje činy?
Vždyť to říkám, jo.
On přijal zodpovědnost za svoje.
Musíš mu odpustit.
Vždyť si to nezaslouží.
Víš co? Máš pravdu. Asi si to nezaslouží.
Možná by to jinak nebylo odpuštění, jenže nejde o něj, ale o tebe.
To tebe sžírá všechen ten hněv a vztek.
Vím, že si to asi nedokážeš představit,
protože nevíš jak, ale musíš se to naučit.
Musíš totiž odpustit sám sobě.
Já si to taky nezasloužím.
Ale ano.
Broučku, kdy už ti to dojde?
Celou dobu čekáš, kdy tě zastřelí jako Malýho Bobbyho.
Jako Freda, jako George, Malcolma a Martina, všechny ostatní.
Teď ale změnili pravidla.
Teď chtějí, ať to uděláme sami.
Ty, já, všichni máme žít ve strachu, protože ten vede ke zbrklosti.
Huey, kterého znám, zbrklý není.
Huey, kterého znám, je revolucionář.
Ty...
Ty jsi zarputilá, co?
Taková je láska.
Ber, nebo nech být.
Beru.
Vezmi si mě.
To říkáš jen proto, že si myslíš, že to nepřežijeme.
To možná ne.
Třeba umřeme dnes. Třeba zítra na lodi.
Třeba za týden na Kubě.
Až pro mě ta chvíle nastane, Gwen...
chci být tvůj manžel.
To nemyslíš vážně, Huey.
No tak. Jsme v kostele. Máme tady kněze...
- Jsi blázen. - Co...
Co ode mě chceš? Mám jít na kolena?
- Kleká se jen na jedno. - Fajn. Udělám to.
Ne, to... Přestaň, prosím tě.
Jestli to myslíš vážně,
tak to zvaž a vyber mi prsten.
A požádej mě až pak, ano?
Dobře.
V tom hotelu ses mě ptala, jestli si přeju umřít.
Tak jsem o tom přemýšlel. Dlouho.
A ptal jsem se sám sebe, proč pořád pokračuju.
Je to kvůli lidem? Kvůli tomu snu?
Kvůli revoluci.
Pro mě už to dávno není jen o revoluci.
Jsi to ty, Gwen.
Ten důvod jsi pro mě ty.
Miluju tě.
I když jsem někdy nemiloval sebe, vždycky jsem miloval tebe.
Jsi pro mě vším.
Jsi vším.
Ty jsi můj důvod.
Jsi součástí mě a já chci být součástí tebe, navždy.
Miluju tě.
- Jestli ti to musím říkat... - Nemusíš.
Jen jsem to chtěla slyšet.
- Pořád musíš říct ano. - Jasně.
- Ano. Jo. - Jo?
Posvátný obřadní růženec symbolizuje
věčné pouto lásky a manželství.
Osmička.
Žádný začátek a žádný konec.
Nechť je vám toto spojení tímto lasem
věčnou inspirací.
Kéž vám je svatá rodina Ježíše, Panny Marie a Josefa...
Nyní vás prohlašuji za muže a ženu.
Můžu se přidat?
Svatby nesnáším, ale tenhle obřad byl překrásný.
Jsem moc rád, že jsem ho mohl vidět.
Nevěděl jsem, jestli mě tam chceš.
Jinak by to nebylo odpuštění.
Ježíši.
Tolik pajzlů jsem neprolez ani za celou dobu na vejšce.
- Ty vole. - A že jsem jich prolez.
To teda.
Kristepane.
Už jsi přemýšlel, co budeš dělat, až bude po všem?
- Zase někam inkognito? - Nevím.
Možná si nežiješ špatně.
To si piš. V čem konkrétně?
Máš milovanou ženskou.
To jo. 36 let
a v posteli jsme jako dva osmnáctiletý.
Taky jsem měl holku.
Hipísačku.
Zjistila, co jsem zač. Milovala mě i tak.
Občas jsem úplně zapomínal, co jsem zač.
„Srát na FBI!“ Ty vole. Kurva.
Byl jsem volnej. Jeden z nich.
Alice, když jsme se spolu milovali...
Byly to jediný chvíle, kdy jsem dokázal zapomenout.
Pro nás je občas lepší zapomenout.
Kruci.
Kurva! Moment.
Všude jsem vás hledala.
V baru byli nějací muži.
Chtěli někoho dostat na Kubu.
Huey Newton.
Kurva. Jdeme.
Ne, hele...
Jdeme. Pojď.
Sakra.
Kde budeme bydlet?
Nejspíš někde na dece na chodníku.
Castro a kubánská vláda nás uvítají s otevřenou náručí.
Zařídí nám hezkej domeček.
Představuju si něco s doškovou střechou.
S výhledem na oceán?
A v noci ho uslyšíme.
Vůně slaného vzduchu. Vánek.
Budu tam šťastná.
Já jsem šťastný tady. Přímo tady.
Tohle je svoboda.
Hej! Musíme zmizet!
Pojďte, honem! Jede sem policie.
Někdo nás prásknul. Věci tady nechte!
Serte na ně! Honem! Pojďte za mnou.
Honem.
Huey!
Hlavně klid, Clarku. Dorazí policie.
Myslíš, žes mě dostal?
Já jsem na smrt připravenej už dlouho, bratře.
Schovej tu zbraň.
Já jsem připravenej taky.
- Do hajzlu! - K zemi, Huey!
Dělej! Kurva! K zemi!
Pomozte mu. Pojďte.
Pojďte! Kurva!
Nezastavujte!
- Jeď! - Vámonos!
Teď jsou Castrův problém.
Už nestřílí.
29 KILOMETRŮ JIŽNĚ
Hej, na ty sítě nesahej.
- Pardon. - Jo, nesahej na ně.
Poplujeme tímhle směrem. Můžeme vás vysadit na břehu.
V Cancúnu si můžete půjčit auto, odjet domů.
Pak to budou dva dny plavby na Kubu.
Čtyřicet osm hodin do svobody.
Svoboda.
Pustili mě z vězení.
„Propusťte Hueyho!“
Pravdu říkám vám, propusťte Hueyho!
Všichni to říkali. Měli to na plackách a tak.
A já byl svobodný.
Ale stejně po mně šli. A nenechají toho.
Musím zakotvit. Vy dva si budete muset vystoupit tady.
Tady? Máme s Bertem plavat?
Jinak najedeme na dno.
Hele, srát na to.
Srát na to. Když už, tak už. Třeba...
Můžeme na Kubu s tebou, ne?
To ne. Musíte se vrátit a dělat, co umíte.
Zpátky do Hollywoodu. Domů. Dál točit filmy.
No, uvidíme. Asi mi došla pára.
Na víc už asi nemám.
O tebe nejde.
Je potřeba zvýšit uvědomění, připravit lidi na povstání.
A změnit svět?
Mám za to, že musíme změnit všechno.
A sakra...
Tak to je asi všechno. Ne?
Konečná.
Je to jen začátek.
DVA DNY NATO 16 KM OD KUBY
Jste si tím jistí?
Můžeme se vrátit. Vysadím vás na Keys a ukryjete se tam.
Zabili by tě, Huey.
Už nemůžeme couvnout.
Dobře.
Vidíte ten maják?
To je Kuba. Miřte tam.
Počkám tady a vyzvednu vaše těla.
Hodně štěstí, amigo.
Hej.
Ukaž, vezmu to.
Jsi v pohodě?
Huey!
Gwen!
Co si myslíš o Straně černých panterů pro revoluční akci?
Chci proměnit společnost.
Všechnu moc lidu!
Je čas se bránit, bratře.
Čas začít dělat věci po svým.
Čelils někdy policajtům s brokovnicí v ruce?
Okamžitě odevzdejte zbraně!
Slýchávám hlasy v hlavě.
Neustále.
A nedokážu je zastavit. Jdou po mně. Neúnavně.
Co jsem udělal. Co udělali mně.
Je po mně.
Jsem odepsanej.
Skončil jsem.
Huey?
Prober se.
Huey?
Žiju.
- Jo? - Jo.
Jsem Huey Newton.
Jsme přátelé vaší vlády.
Jsem revolucionář ze Spojených států.
Ukaž jim papíry.
Četníci na nás mířili další čtyři hodiny
a my jim vysvětlovali, kdo jsme.
Měli jsme s sebou dopisy, ale poněkud navlhly.
Když jsme je přesvědčili, že jsem soudruh Huey P. Newton,
spoluzakladatel Strany černých panterů, řekli jen:
„Hele, aspoň jsme vás nezastřelili.“
Příběh lze vyprávět tisíci způsoby.
Každý příběh má mnoho vypravěčů. A každý vypravěč má vlastní verzi.
Richard mě seznámil s něčím, co řekl John Ford:
„Když si musíš vybrat mezi historií a legendou, platí legenda.“
Z Liberty Valance. Moc se mi to líbilo.
Ovšem neřekl to on, ale herec.
Nebo spíš scenárista, co adaptoval knihu,
ale tak ta replika ani nezní. Ve skutečnosti řekl:
„Když se legenda stane faktem, platí legenda.“
Hollywood vymyslel rčení o vymýšlení příběhů a všichni ho pletou.
Ale všichni si ho pamatujou.
Z mého vlastního příběhu se stala legenda a pravda a tam a zpět.
Ano, chtěl jsem podnítit domácí revoluci.
Zbraně nám vzít nemůžete.
Jménem Strany černých panterů za sebeobranu...
Ano, věřím v revoluční potenciál všech.
Svobodu!
Ano, požádal jsem o exil na Kubě.
Byl jsem ikona a smrtelník.
Jak mám vyprávět svůj příběh?
Kde začíná? Kde končí? A kde se odehrává?
V Hollywoodu lidé hledají únik.
Já za ním běžel.
A v tom má Hollywood revoluční potenciál.
Umí utvářet myšlení.
Vytvářet světy, které neexistují, a měnit ty existující.
Huey!
- Vrhneš se zase na práci? - Asi jo.
Jo? Tak jdeme na to. Natočíme biják!
A už nemusíme točit jeden ročně.
- Nemusíme. - Ne, musíme si vybírat.
- Jo. Proč? - Víš proč?
Spustili jsme totiž zlatou éru malých intimních uměleckých filmů.
Na zdraví.
Rok nato vznikly Čelisti a zahájily éru blockbusterů.
Nezapomeň, pořád mi dlužíš Oscara.
Ti dva už nikdy nic nenatočili.
Velký doutník byl jejich poslední velká produkce.
Bert získal Oscara za Hearts and Minds.
Ten blb tam naběhl a naštval všechny konzervy,
když přečetl dopis od Ho Či Mina.
Když se Bert a Steve pracovně rozešli,
Steve produkoval Live on the Sunset Strip Richarda Pryora
a nakrátko oživil The Monkees.
Bobby Seale se k panterům nevrátil,
ale zůstal zastáncem rasové spravedlnosti a ekonomické rovnosti
a věnuje se vzdělávání mládeže.
Jakmile jsme se na Kubě usadili, Gwen přivezla děti,
a konečně jsme byli spolu jako rodina.
Když je vidím, musím myslet na mladé, které je potřeba mobilizovat,
a na ty, co jsme ztratili, jako Malej Bobby.
Venku je někdo s autem.
A na Oakland, který jsem musel opustit a kam se chci jednou vrátit.
Dobře.
Takže když říkám „čí příběh a jak se vypráví“,
je váš a je to na vás.
Naše příběhy jsou sdílené.
Táta říkával: „Pokorní obdrží zemi.“
A Fanon řekl: „Každá generace musí prakticky od nuly
nalézt své poslání, naplnit ho, nebo ho zradit.“
Když ale nastane čas, musí reagovat na výzvu
a mít ochotu bojovat.
Já s vámi vždy bojovat moci nebudu.
Ale děti, které nasytí náš snídaňový program,
dostanou vzdělání v našem středisku a střechu nad hlavou
díky našemu programu družstevního bydlení, ty tu budou.
Budou v boji pokračovat.
Černošská mládež a budoucí soudruzi po celém světě
přijdou s vlastní definicí revoluce.
PO TŘÍLETÉM EXILU NA KUBĚ SE HUEY P. NEWTON VRÁTIL DO USA,
STANUL PŘED SOUDEM ZA VRAŽDU KATHLEEN SMITHOVÉ A BYL OSVOBOZEN.
V ROCE 1980 ZÍSKAL DOKTORÁT NA KALIFORNSKÉ UNIVERZITĚ V SANTA CRUZ.
NÁSLEDUJÍCÍ ROK SE OŽENIL S FREDRIKOU, SVOJÍ DRUHOU ŽENOU.
AŽ DO ROZPUŠTĚNÍ STRANY ČERNÝCH PANTERŮ V ROCE 1982 BOJOVAL ZA REVOLUCI.
22. SRPNA 1989 BYL V ZÁPADNÍM OAKLANDU ZAVRAŽDĚN. JEHO POSLEDNÍ SLOVA ZNĚLA:
„Můžete mi vzít život,
ale moji duši nikdy nezabijete.
Moje duše bude žít věčně.“
DÍKY ÚSILÍ FREDRIKY HUEYHO ODKAZ PŘEŽÍVÁ DODNES.
ULICE DR. HUEYHO P. NEWTONA PAMĚTNÍ DESKA
V ROCE 1975 FEDERÁLNÍ VLÁDA ZAHÁJILA
PROGRAM ŠKOLNÍCH SNÍDANÍ PODLE VZORU PROGRAMU PANTERŮ.
DNES HO VYUŽÍVÁ TÉMĚŘ 15 MILIÓNŮ DĚTÍ.
PODLE SBORNÍKU NÁRODNÍ AKADEMIE VĚD
UMÍRÁ KAŽDÝ TISÍCÍ ČERNOCH RUKOU POLICIE.
REVOLUCE JE STÁLE POTŘEBA.
Překlad titulků: Ondřej Kavka