Знаеш ли, възхищавам ти се колко си предан.
Това е достойна позиция.
Но може и да е изтощителна.
А ти, приятелю...
ми се виждаш изтощен.
Излязох от пандиза и се заклех, че няма да се върна.
Но все някак се озовавам в затвор под една или друга форма.
Слава. Наблюдение. Пленник на мислите си.
Дори луксозният пентхаус беше само скъпарска килия в небето.
Знам, че си там, свиньо.
Надушвам те. Знам, че си там, копеле!
Ела ми. Не ме е страх от теб.
Не ме е страх, ела!
Хайде де, копеле! Тук съм! Ела да ме хванеш!
Лъжец!
Хайде, хора, бързо!
Ще се върнат. Слушайте, яхтата на Арти е потънала.
Какво? Алдо, седни. - Тук вече не сте в безопасност.
Ами твоят приятел в Козумел? - Да.
Уредих кола до хотел "Корасон" в Мексико Сити.
В града ли? - Да.
Наш човек ще ви помогне да стигнете до карибското крайбрежие.
Навсякъде гъмжи от полиция. Знам, опасно е, но няма друг начин.
Тръгваме веднага. - Чакай. Алдо, приятелю, ужасно съжалявам.
Много ти благодаря. - Няма проблем. Хайде.
Вечно ще сме ти задължени.
Стига ми вашето приятелство.
И се пазете, нали? - Благодаря ти.
Няма да те подведем.
Знам, приятелю. Да живее революцията!
Хайде.
15 ЧАСА ПО-КЪСНО ХОТЕЛ "КОРАСОН", МЕКСИКО СИТИ
Хей, ето го.
Ола, ми амига.
Ще ме извините ли само за минута? Приятелите ми дойдоха. Ще продължим.
Какво правиш тук, мамка му?
Дойдох да завърша пътуването с вас.
Нищо не искам от теб.
Прибирай се.
Остави го.
Трябва да му обясня. - Бърт... Моментът не е подходящ.
Разбра, че баща му е починал.
Да подходим практично.
Не можем да разчитаме на него.
Трябва да се оправим сами.
Имаш невероятната дарба да прецакваш приятелите си, Бърт.
И го правиш с такава находчивост!
Мислехме, че си в затвора или си мъртъв. Кунстлер нямаше представа къде си.
А се оказва, че просто си се надрусал у Джесика.
Знам.
Издъних се. - Какво?
Съжалявам за всичко, на което ви подложих.
Но сега съм тук.
Да, само че не дойде, когато ни беше най-нужен.
Ще намеря друга кола. - Мили, опасно е да ходиш из града.
Полицията дойде в Йелапа. Със сигурност и тук те издирват.
Смъртта ли си търсиш?
Не знам.
ПО СТАТИЯТА НА ДЖОШУА БЕЪРМАН
Ола.
Голям купон се е вихрил.
Полицаите са ужасни гости.
Ти си Алдо, нали? - Да, господине, аз съм.
Явно са търсили нещо.
Не попитаха ли учтиво?
Попитаха, но нямаше какво да им кажа. - Е, само проверявам.
Само проверявам.
И не им каза, че знаеш къде е Хюи П. Нютън?
Че си го крил тук, че си помогнал на обвинен в предумишлено убийство,
което е сериозно престъпление и в моята, и в твоята страна?
Здрасти. Хей, чико. Ола.
Здрасти!
Дай пет! Готина шапка.
Папа...
Тая барета за какво е?
Стои ти някак смешно.
Сигурно я е намерил на плажа. - Я млъквай!
Стига де.
И ти, скапано мексиканче. - По-кротко.
Накъде тръгнаха?
Направи ми една услуга.
Трябва ми превоз до Козумел. Имам пари. Долари.
Не, не.
Не. - Хайде де, моля те.
Няма да отнеме много време. Бъди човек. - Не.
Хюи.
Знам, издъних се.
Просто се уплаших. - И сега реши да дойдеш тук,
с риск да ни разкрият, само за да ти стане по-добре?
Не е така.
Имах семейни проблеми.
Но няма значение. - Прав си.
Няма никакво значение.
Знаеш ли какво? И аз се издъних. Не трябваше да се забърквам с Холивуд.
Но ти?
Смятах, че ако стане напечено, мога да разчитам на теб.
Дойдох, за да ти докажа, че можеш.
Как да ти се доверя пак? Какво се е променило, Бърт?
Вече не ме е страх от смъртта.
Не ми пука.
Имах грандиозни идеи. Моята политика, моите схващания.
А заспах на дивана на една мацка. Какво имам да губя вече?
Загубих всичко освен теб.
Искам само да стигнеш до Куба и не ми пука дали ще умра.
Хубаво, добре.
Моля те. Нищо друго вече няма значение. - Добре, ясно.
Радвам се, че революцията ти е дала смисъл в живота.
Чакай!
По дяволите!
Имам си по-важна работа, Бърт. - Не съм тук заради революцията.
Само заради теб. - Я стига глупости!
Ако бях просто синът на Уолтър Нютън, сега нямаше да си тук.
Сприятели се с мен, защото мислеше, че ще съм следващият Малкълм Екс.
Защото искаш да живееш рисковано. Искаш да си съвременен аболиционист,
но щом се наложи да се хвърлиш в боя, се ската.
Тук си, защото мислеше, че ще променя света.
И искаше да вземеш участие в тези събития.
Това е причината. Самозаблуждаваш се.
Не е нужно да ми прощаваш.
Дори не е нужно да разговаряш с мен. Но нека обсъдим как да стигнеш до Куба.
Вече го обсъдихме. И действаме по въпроса.
В Козумел вече ме чака корабче.
А аз съм уредил кола, която да ни закара там.
КОЗУМЕЛ, МЕКСИКО
Извинете.
Търся капитани на корабчета,
които са навити да предприемат пътуване до Куба.
Не поисках това, но...
Хубаво.
Наздраве.
Та значи търся ел капитан.
Само толкова имам.
Говорете с човека, когото наричат "Пирата".
Грасиас.
Няма да е много благосклонен.
Аз ще ви запозная. - Дай й пари.
Да.
Все се каня да те питам нещо. Като го хванеш, какво ще го правиш?
Ако го пипна, ще го задържа.
Ако избяга, ще го следя,
докато накараме мексиканските ченгета да го арестуват.
Това смятам да направя.
Господа. Чух, че ви се ходи на пътешествие.
14 ЧАСА ПО-КЪСНО КОЗУМЕЛ, МЕКСИКО
Трябва да се скрием в църквата. - Чакай. Откъде знаем, че там е безопасно?
Свещеникът е либерален теолог и се е клел да защитава всички политически бежанци.
Алдо каза, че ще се срещнем с неговия човек в бар някъде там.
Да вървим. - Не.
Щом това е убежището, ще чакаш вътре. Нека и Бърт свърши нещо.
Добре. - Надявам се да е лесно.
Без показност. Просто уреди корабчето. - Да тръгваме.
Добре ли си?
Ще се крием в църквата, докато уредим корабчето.
Договорихме ли се? - Парите предварително.
И ако корабчето потъне, ми купуваш ново. - Какво? Нали вече се разбрахме?
Кубинските води са много опасни.
Флотът им, макар и мизерен, си остава нащрек.
Ако корабчето ми потъне, ще ми трябва ново.
Ако потъне, дали въобще ще оцелееш?
Ако потъне, стискай палци да се удавя. Става ли?
Става.
Дано оцелееш.
Ще спите тук. Безопасно е.
Благодаря. - Благодарим, отче.
Какво става?
Изпрати ги да уговарят корабчето, а ние се крием тук като църковни мишки.
Пак ще се издъни. Всичко оплесква.
Мислех, че те е осенило прозрение.
Онзи ден в океана реших, че ще поемеш отговорност за действията си.
Поемам отговорността. - За действията си?
Точно това казах.
Той пое отговорност за своите. Трябва да му простиш.
Но не го заслужава.
Знаеш ли, прав си. Не мисля, че го заслужава.
Ако заслужаваше, нямаше да е прошка, но става въпрос за теб.
Ти си този, който ще рухне под цялата тази ярост и гняв.
Вероятно не знаеш как да го направиш, но ще трябва да се научиш.
Защото трябва да простиш на себе си.
И аз не заслужавам прошка.
Напротив. Заслужаваш.
Мили, няма ли да прогледнеш най-сетне?
Толкова време чакаш да се появят и да те застрелят като Малкия Боби.
Като Фред, като Джордж, Малкълм, Мартин и всички останали.
Но те промениха правилата. Сега ни карат сами да го направим.
Искат ти, аз и всички ние да живеем в страх,
защото страхът прави хората реакционери. Но Хюи, когото познавам, не е реакционер.
Моят Хюи е революционер.
Не се отказваш, а?
Това представлява любовта.
Независимо дали ти харесва.
Харесва ми.
Омъжи се за мен.
Казваш го само защото мислиш, че може да ни убият.
Да, може да ни убият. Може да умрем довечера или утре, на корабчето.
Или пък другата седмица, в Куба. Когато удари часът ми, Гуен...
Искам да умра като твой съпруг.
Не говориш сериозно.
Хайде. Имаме си църква, имаме свещеник.
Откачил си. - Искаш да ти се моля на колене ли?
Правилото е на едно коляно. - Добре тогава.
Недей, моля те.
Ако наистина го искаш,
обмисли го добре и ми купи пръстен.
И тогава поискай ръката ми, става ли?
Добре.
В онзи хотел ме попита: "Смъртта ли си търсиш?"
Замислих се, поразсъждавах.
И трябваше да се запитам - защо продължавам да живея?
Заради хората ли? Заради мечтата? - Заради революцията.
За мен смисълът на живота отдавна не е в революцията.
А в теб, Гуен. Ти си смисълът на живота ми.
Обичам те.
Дори когато не познавах любовта, винаги съм обичал теб.
Ти си всичко за мен.
Ти си най-скъпото ми.
Ти си причината да съм жив.
Ти си част от мен и искам завинаги да бъда част от теб.
Обичам те.
Ако трябва да го повторя... - Не.
Само исках да чуя как го казваш.
Още не си казала "да". - Добре.
Да, да. - Да?
Свещената церемониална броеница символизира
вечната връзка на любовта и брака.
Числото осем.
Без начало и без край.
Нека този съюз бъде вечен
и да ви вдъхновява.
Нека Светото семейство на Исус, Мария и Йосиф бъде...
Обявявам ви за съпруг и съпруга.
Може ли да дойда?
Не понасям сватбите, но вашата церемония беше прекрасна.
Много се радвам, че можах да я видя. Не бях сигурен дали го искаш.
Ако не го исках, нямаше да е прошка.
О, боже.
Дори като студент не съм ходил в толкова много мизерни барове.
Мамка му. - Аз все там киснех.
Така си беше.
Мили боже!
Мислил ли си какво ще правиш, когато приключим с това?
Пак ли ще живееш под прикритие? - Не знам.
Ти май беше прав.
Естествено. За какво по-точно?
Имаш жена, която те обича.
Тъй вярно. На трийсет и шест години,
но в леглото сме като 18-годишни.
И аз си имам приятелка.
Една хипарка.
Разбра какъв съм, но пак си ме обичаше.
На моменти направо забравях какъв съм.
Казвах си: "Майната му на ФБР!" По дяволите.
Бях свободен, а станах един от тях.
Само когато се любехме с Алис,
успявах да забравя всичко останало.
Понякога за нас е по-добре да забравяме всичко.
Мили боже!
Мамка му! Един момент!
Търсих те навсякъде. В бара имаше едни хора.
Ще карат някого до Куба.
Хюи Нютън.
Мамка му! Хайде!
Не, чакай. - Хайде, да тръгваме!
По дяволите.
Къде ще живеем?
Вероятно върху някое одеяло на тротоара.
Кастро и кубинското правителство ще ни посрещнат царски.
Ще ни настанят в някоя хубава къщичка.
От онези със сламените покриви.
Ще виждаме ли океана? - Да, и ще го чуваме всяка вечер.
Ще вдишваме соления морски въздух. Ще усещаме бриза.
Там ще съм щастлива.
Аз съм щастлив и сега. Точно тук.
Това е безплатно.
Трябва да тръгваме! Хайде, по-бързо! Ченгетата идват насам.
Някой ви е издал. Остави си чантата! Остави я, казах! Вървете след мен.
Хайде, по-бързо!
Хюи!
Спокойно, Кларк, полицаите идват.
Мислиш, че си ме пипнал?
От много време съм готов да умра, братле.
Свали пистолета! - И аз съм готов.
По дяволите! - Залегни, Хюи!
Живо! Залегни!
Помогнете му!
Хайде! Мамка му!
Бягай, бягай!
Давай! - Вамонос!
Вече са проблем на Кастро.
Престана да стреля.
30 КИЛОМЕТРА ПО НА ЮГ
Не пипай въжетата!
Извинявай. - Да, не ги пипай!
Ако държим този курс, ще можем да ви свалим на брега.
В Канкун ще наемете кола и ще се приберете.
След това ще има два дни плаване до Куба.
Четиридесет и осем часа до свободата.
Свобода.
Пуснаха ме от затвора.
"Свобода за Хюи!"
Истина ви казвам, свобода за Хюи!
Това повтаряха всички. Притиснаха ги.
И ето че бях свободен.
Но продължиха да ме преследват. И няма да спрат.
Ще хвърлим котва. Вие двамата ще слезете тук.
Тук ли? Да не искаш с Бърт да плуваме до брега?
Приближа ли, ще заседна.
Добре, майната му. Като ще е гарга, да е рошава.
Може да дойдем с теб в Куба.
Не, трябва да се върнете и да си гледате своите дела.
Върнете се в Холивуд, у дома, и продължете да снимате филми.
Ще видим. Напоследък не ми върви. Май ми секна вдъхновението.
Не става въпрос за теб.
Всички трябва да будим хората, да ги подготвим да се вдигнат.
И да променим света?
Вярвам, че трябва да променим всичко.
По дяволите.
Значи дойде време за сбогом. Нали?
Финалът.
Не - началото.
КРАЙ БРЕГОВЕТЕ НА КУБА
Сигурен ли си, че го искаш?
Може да се върнем и да ви оставя край Флорида Кийс.
Ще те убият, Хюи.
Стигнахме твърде далеч.
Добре.
Виждаш ли онзи фар? Това е Куба. Водете се по него.
Аз ще изчакам да прибера телата ви.
Късмет, амиго.
Чакай, дай на мен.
Добре ли си?
Хюи!
Гуен!
Как ти звучи "партия за революционни действия "Черните пантери"?
Искам да преобразя обществото.
Цялата власт на народа! - Дойде време да дадем отпор.
Време е да действаме сами.
Заставал ли си с пушка в ръка срещу полицията?
Предайте оръжията си!
Чувам гласове в главата си. Постоянно.
И не мога да ги спра. Не ми дават мира. Безмилостни са.
Какво съм сторил. И какво са ми сторили.
Лежа мъртъв.
Няма ме.
Край.
Хюи?
Събуди се. Събуди се!
Хюи?
Тук съм.
Да? - Да. Да.
Аз съм Хюи Нютън. Ние сме приятели на вашето правителство.
Аз съм революционер от Съединените щати.
Покажи им документите си.
Четири часа жандармеристите стояха с насочени към нас автомати,
докато им обяснявахме кои сме.
Бяхме донесли писма, но те бяха прогизнали.
Щом ги убедих, че съм другарят Хюи П. Нютън,
съосновател на партията "Черните пантери", казаха само: "Поне не ви застреляхме."
Може да разкажете история по хиляди начини.
Всяка история има много разказвачи. И всеки има своя версия.
Като онези думи на Джон Форд, по които ме запали Ричард:
"Между исторически факт и легенда, избери легендата".
От "Либърти Валанс". Любим филм.
Само че не го е казал Форд, а актьор.
Или по-точно сценарист, адаптирал книга,
но репликата не е тази. Всъщност човекът казва:
"Ако легендата стане реалност, публикувай нея".
Холивуд си е измислил мото за измислянето на истории
и всички го бъркат. Но пък всички го помнят.
Моята история се оказа и легенда, и истина, и какво ли още не.
Да, опитах се да разпаля революция в САЩ.
Не може да ми отнемате оръжието. Партия за самоотбрана "Черните пантери"...
Вярвам в революционния потенциал на всекиго.
Свобода! Свобода!
Да, потърсих убежище в Куба. Бях идол и обикновен човек.
Как да разкажа историята си?
Какво е началото? Какъв е краят? И къде се развива?
Хората отиват в Холивуд, когато искат да избягат.
И аз побягнах натам.
Това е революционният потенциал на Холивуд. Моделира съзнанието.
Създава светове, които не съществуват, и променя съществуващите.
Ура! Хюи!
Готов ли си за работа? - Мисля, че да.
Да започваме. Да заснемем филм, мамка му!
И няма да правим по един всяка година. - Не, ще ги подбираме. Знаеш ли защо?
Защото поставихме началото на златен век за малкия личен арт филм.
Наздраве.
Следващата година "Челюсти" сложи начало на касовите хитове.
Не забравяй, дължиш ми "Оскар".
Двамата повече не заснеха филм.
"Голямата пура" се оказа последният им опус.
Бърт спечели "Оскар" за "Сърца и умове".
Негодникът излезе и вбеси всички старци, като прочете писмо от Хо Ши Мин.
След като разпуснаха компанията си,
Стив продуцира "На живо от Сънсет Стрип" на Ричард Прайър
и за кратко рестартира "Дъ Мънкис".
Боби Сийл повече не се върна в партията,
но остана защитник на расовата справедливост и икономическото равенство
и образова младежта.
Щом се установихме в Куба, Гуен доведе децата
и най-накрая станахме семейство.
Като ги погледна, си спомням за младежите, които трябва да мобилизираме,
и за загиналите, като Малкия Боби. - Отвън има човек с пикап.
И за Оукланд, който бях принуден да напусна, но се надявам да се върна.
Добре.
И когато казвам "чия е историята и как е разказана" -
тя е ваша и зависи от вас. Всички сме част от историята на другия.
Баща ми казваше: "Кротките ще наследят земята".
А Фанон е казал: "Всяко поколение трябва без много шум
да открие своята мисия, да я изпълни или да се провали".
Но когато дойде неговото време, трябва да откликне на призива
и да е готово за борба. Няма да съм винаги редом с вас в борбата.
Но децата, които храним в Програмата за закуска,
образоваме в Центъра за развитие и им осигуряваме подслон
по Програмата за народно кооперативно жилищно строителство, ще се отзоват.
И ще подемат борбата.
Черни деца и бъдещи другари по целия свят ще създадат своя дефиниция за революцията.
СЛЕД 3 ГОДИНИ ИЗГНАНИЕ В КУБА ХЮИ П. НЮТЪН СЕ ВРЪЩА В САЩ,
СЪДЕН Е ЗА УБИЙСТВОТО НА КАТЛИЙН СМИТ И Е ОПРАВДАН.
ПРЕЗ 1980 Г. ЗАЩИТАВА ДОКТОРАТ В УНИВЕРСИТЕТА В САНТА КРУЗ.
НА СЛЕДВАЩАТА ГОДИНА СЕ ЖЕНИ ЗА ВТОРАТА СИ СЪПРУГА, ФРЕДРИКА.
ПРОДЪЛЖАВА ДА СЕ БОРИ ЗА РЕВОЛЮЦИЯ,
ДОКАТО ПАРТИЯТА "ЧЕРНИ ПАНТЕРИ" НЕ СЕ САМОРАЗПУСКА ПРЕЗ 1982 Г.
НА 22 АВГУСТ 1989 Г. ТОЙ Е УБИТ В ЗАПАДЕН ОУКЛАНД.
ПОСЛЕДНИТЕ МУ ДУМИ СА:
"Може да отнемете живота ми, но няма да убиете душата ми.
Тя ще живее вечно."
БЛАГОДАРЕНИЕ НА УСИЛИЯТА НА ФРЕДРИКА
ЗАВЕТЪТ НА ХЮИ ОСТАВЯ СЛЕДА В ИСТОРИЯТА.
АЛЕЯ "Д-Р ХЮИ П. НЮТЪН" ПАМЕТНА ПЛОЧА
ПРЕЗ 1975 Г. ПРАВИТЕЛСТВОТО УЧРЕДЯВА
ПРОГРАМА ЗА ЗАКУСКИ, ЗАИМСТВАНА ОТ "ПАНТЕРИТЕ".
ДНЕС ТЯ ИЗХРАНВА ПОЧТИ 15 МИЛИОНА ДЕЦА.
СПОРЕД ПРОУЧВАНЕ НА НАЦИОНАЛНАТА АКАДЕМИЯ НА НАУКИТЕ
ЕДИН НА ВСЕКИ 1000 ЧЕРНОКОЖИ МЪЖЕ БИВА УБИТ ОТ ПОЛИЦИЯТА.
ЖИВОТЪТ НА ЧЕРНИТЕ Е ЦЕНЕН
ВСЕ ОЩЕ ИМА НУЖДА ОТ РЕВОЛЮЦИЯ.
Превод на субтитрите Живко Тодоров