Якось я попивав «Май Тай»
біля басейну в готелі «Амбасадор».
Ми з Бертом обговорювали сценарій фільму,
в якому Річард Прайор погодився мене зіграти.
- Ну? - Він такий...
Ти говориш так: «Я сказав: "Усю владу – народу"».
Та ну. Я не так говорю.
- Так. - Схоже.
Це буде байопік,
треба вибрати важливий відрізок життя Гʼюї.
А не від колиски до могили.
- Мають бути мої батьки. - Берт, і тебе треба вписати.
Білодупого з еліти.
- Не треба. Це не моя історія. - Та ну.
Я досить давно кручуся в Голлівуді й знаю,
що кіно не вдасться, якщо в ньому не буде білих.
Точно. Впишіть мене.
Треба подумати про кіноопус чи якийсь інший мейнстрім.
У «Безтурботному наїзнику» досліджували молодіжну культуру як пограбування.
Ні. Це має бути щось особистіше.
Може, про твій строк в одиночці?
Так. Оце я розумію.
Класно, Ґвен.
Щось глибоке, філософське. Емоційна алегорія.
Про те, як воно – 400 років бути під гнітом білих,
а потім загнати цей гніт у білу сраку.
Точно. Або про заснування Пантер,
як ми з Боббі почали.
Щоб надихати молодь.
Добре.
Початковий задум фільму в нас є.
Ми всі були на драйві революції.
Усі казали, що моя історія – для великого екрана.
Натомість вона завела мене аж сюди...
ЧЕРЕЗ ТРИ РОКИ ЗАТОКА БАНДЕРАС, МЕКСИКА
...кинувши напризволяще.
Я був пасажиром у чорта на рогах.
ВЕЛИКА СИГАРА
ЗА МОТИВАМИ СТАТТІ ДЖОШУА БЕРМАНА
ПУЕРТО-ВАЛЬЯРТА
Я хочу сказати вам.
Por Americano революціонерів...
Ви з Інтерполу?
З колегіальної поваги –
Федеральне бюро розслідувань.
Нема юрисдикції.
Кажу вам, це терористи, вони повалять ваш уряд.
Як ви знаєте, що ці американські терористи взагалі тут?
Я стежив за ними з Тіхуани.
Вони летіли рейсом о четвертій до Пуерто-Вальярти.
Переховуються на території Мексики, і я вам кажу...
Усі революціонери на території Мексики – це справа самої Мексики.
Гаразд.
Я сам їх відшукаю.
Сеньйор...
їдьте додому.
Ми знайдемо містера Ньютона.
Гвинтоголовий, здоров. Як справи, паскудник?
Я тут у ПВ. Треба зустрітися. Пропоную полювання.
ЄЛАПА, МЕКСИКА
У сеньйора Шнайдера – найкраща вілла на острові.
Вам буде дуже комфортно.
Що за х...
Та нічого.
Слухай, це не зовсім те, що ми собі уявляли.
Ти хотів приватності. Це якраз вона.
Але що це таке? Немає телефону? Ліхтарі?
Гʼюї, через два-три тижні
Арті припливе на судні в цю гавань.
- І ти вирушиш на Кубу. - Немає кількох тижнів.
Сьогодні можуть набігти федерали.
Глянь, що зробили з Лумумбою. А він був
аж у Конго.
Обʼєднаються з «федералес».
Пришлють військових. Ми й не почуємо, що вони йдуть.
Почуєте.
Гляньте. Бачите дзвін?
У той дзвін калатають, щоб попередити, що на острові висадилися федералес.
Кльово. А далі що?
Буде пізно. Опинимося в пастці.
То сховаєтеся. Під сходами є укриття.
І погляньте сюди. Тут шухляди з подвійним дном.
А всередині лежить зброя.
Не бійтеся. Ви підготовлені.
Заходьте.
Клас.
Стів, тут спатимеш ти.
- Ходімо. - От непристосовані.
Не біда. Знайдемо іншу ковдру.
Люди. Я покажу вам головну спальню.
Це вже інше діло.
Так. Пиво, текіла й харчі – на кухні.
Я підійду згодом. Насолоджуйтеся.
Ґрасіас.
Eso es.
Що це таке?
Що це?
Ану пішли. Геть звідси.
Щоб я вас не бачив.
- Це не смішно. - Я не сміюся.
Смієшся.
От погань. Ану вали звідси. Що воно таке?
Та ну його. Саме вилетить.
- Чорт. - Іди сюди.
Що воно таке?
Залазь на ліжко.
Летючий щур.
Ми майже на Кубі.
Я не про Кубу думаю.
Допомогти?
Я справлюся.
Берт?
- Привіт. - Здоров.
До тебе не пробитися. Перестав брати слухавку?
Як твої справи? Яким вітром?
Я наллю тобі щось випити.
- Господи боже, Берт. - Зараз.
Зараз десята година ранку.
Сідай.
Що нового?
Як поживаєш?
Слухай, Берт, ти вчинив правильно.
Захистив сімʼю.
Ти знаєш, як це – зазнати невдачі
у вирішальну мить?
Везти Гʼюї в Мексику мав я.
Потрібна вирішальна мить?
Може, злізеш з дивана і закінчиш «Серця й думки»?
Ясно. Ти для цього прийшов?
Я прийшов, бо я твій брат і мені на тебе не наплювати. Ясно?
А тобі не плювати на фільм.
Якщо до кінця тижня не здаси продюсерську версію,
його заморозять.
Усе як ти сказав. «Це лише документалка».
А ти, Берт, сказав: «Черги будуть довжелезні».
Ти казав, що цей фільм зупинить війну.
Це вже не важливо, бо тобі паскудно?
Щодня гинуть молоді хлопці, вертаються додому в мішках.
Ти казав, що збираєшся це змінити.
Хочеш зробити щось революційне? Закінчи свій фільм.
То...
ти справді підтримуєш мій фільм?
Підтримую.
А знаєш, що ще я підтримую?
Душ.
Я фанат душу.
Від тебе тхне так, наче діарея обригалася.
У сценарії підгледів?
Так, Джон Міліус.
- От ти плагіатор. - Він класний.
Добре. Піду.
Дай пів години. Я помиюся.
Добре. До зустрічі в монтажці.
- Добре. - Давай.
Тут тільки сальса. Мені б якогось кетчупу.
До картоплі не треба кетчупу. І так з'їси.
Чорт!
Гʼюї, ти тут усього на два тижні.
Мабуть, це була помилка.
Що «це»?
Усе. Тікати. Ховатися. Покинути партію.
Ти не тікаєш, ти перегруповуєшся. Ми щойно сюди приїхали.
Семантика. Ти кажеш «перегрупування». Я кажу «втеча».
Так чи так, а я покинув партію.
Ні, просто передав обовʼязки.
Для цього в тебе і є Елейн та Тересса.
Я не певен, що Елейн робитиме так, як мені треба,
за 5 000 км.
Як я взагалі тут опинився?
Не знаю. Багато всього сталося.
Це ти про що?
Ми опинилися тут з багатьох причин.
Але поясни. Ти сказала: «Багато всього сталося».
Що мала на увазі?
Сонечко, не я перша тобі це скажу.
Навіть твій тато намагався сказати, але ти...
Його сюди не приплітай.
Маєш що сказати, то сама кажи. Не приписуй йому.
А де в тому кіні той, хто був з тобою пліч-о-пліч? Де він?
КІЛЬКА МІСЯЦІВ ТОМУ В ОКЛЕНДІ
Боббі пішов. Він... не витримав тиску.
Ой, хлопче, ану сядь.
Ти пастир з поріділою паствою.
Боббі не сам пішов. Ти його прогнав.
А за його відсутності ти намагаєшся робити учнями демонів.
Прогнав апостола Івана, щоб зібрати збіговисько Юд.
Батя, а я памʼятаю, як ти проповідував про Ісуса, який попросив батька
простити тим, хто збився зі шляху.
Памʼятаєш?
«Прости їм, Отче, бо не відають, що творять»?
Ти сам мене вчив.
Тож прости мені, отче.
Але ті так звані Юди, про яких ти говориш, –
то брати з вулиці, до яких нікому немає діла.
Тим братам ніхто не хоче прощати.
І ті брати затулять мене собою від кулі.
І випустять дві кулі в спину.
Тобі потрібна рівновага.
Ти, Боббі, партія – саме тоді ти був стабільний.
А тепер знюхався зі шпаною. І голлівудськими білими.
Подивися на себе.
Руки трусяться, як листя на дереві від зимової бурі.
Не від гніву твоє тіло так поводиться.
Батя, ти не знаєш, що я переживаю.
Хлопче, я, такий чорний, дожив до такого віку,
що трохи знаю, як виживати тут, в Америці.
Батя, чорт забирай!
Ти не розумієш.
Твій телефон прослухують. І мій теж. У всіх телефони прослуховують.
Певно, й зараз слухають, що ми говоримо.
Гʼюї, послухай мене.
Будь ласка, послухай уважно.
Не можна бути для всіх на все готовим.
Господь працює для всіх. І допомога Йому ні до чого.
А ти подбай про своє психічне здоровʼя,
інакше будеш ні до чого не придатний.
Господь знає, що ти здатен на краще.
А не забагато часу присвятили паліям війни?
Ні.
Якщо їх достатньо підігріти, вони самі спаляться.
Саллі, Стів або Арті не дзвонили?
- Ні. - Ні?
Чого ти на мене так дивишся?
Андерсон, ФБР.
Не вставайте.
Хто його впустив? Викличеш охорону?
Вибачте, я казала, а він не слухав.
Ви посприяли втечі найнебезпечнішого втікача в Америці.
Не бійтеся.
Я вам даю шанс повідомити, де він.
Я б залюбки допоміг фашистам з поліції штату
зробити політвʼязня з генія,
але я гадки не маю, де його шукати, чесно.
Аякже. Я бачив, як Блаунер перетнув кордон з Ньютоном.
А ви й Еббі Гоффмана там переховували...
У мене багато друзів у Мексиці,
але я не стежу за кожним їхнім рухом.
Слухайте, через два дні в нас показ, і ви дорого мені коштуєте.
Чуєш? Якщо ти бодай трохи наблизишся до Мексики...
Тобто зробиш телефонний дзвінок, перекажеш хоч один песо...
Я можу й щось гірше зробити, ніж закувати твоїх у наручники.
Чувак, ну мусить же в тебе бути ничка на чорний день.
Що ти робиш?
Може, підеш поїси?
Мені треба щось змінити.
Не можу більше чекати, коли Берт
припливе на чарівному човні.
Я не можу тут спати. Задихаюся. Я спустошений.
Чортів кравець!
Якби не він, нас би сюди не занесло.
ЧОТИРИ МІСЯЦІ ТОМУ ОКЛЕНД
...поріже гірше, ніж я.
- Не крутіться. - ...майже всі маєте.
Що ви туди пхаєте?
Стараюся припасувати.
Брехня. Це федерал.
Ага, підсаджує жучка!
Ти, сраний федерал, жучка мені в штани зашиваєш?
В очі дивися, коли з тобою говорю.
Котику, клянуся бабусиною...
До сраки бабусю. Як ти мене назвав?
Тобі гайки.
Кажуть, я побив кравця. Але він під присягою заперечив.
А мене все одно кинули за ґрати.
Чорт. Та ну. Це брехня.
Закрийся! Я сказав, заткни...
Попри внесену заставу, випускати мене не збиралися.
Що з ним?
Упав.
Не тут.
- Дай. Тримаю. - Я не можу...
- Я більше так не можу. - Знаю.
Ти на волі. А поки що це все, що нас турбує. Згода?
Стоп.
Я надіявся, ми трохи довше побудемо разом.
Ти – відійшла.
- Пусти. - Як тебе розписали.
Вийти з відділка я не встиг, бо на мене повісили вбивство.
Гʼюї П. Ньютон, вас заарештовано за замах на вбивство.
- Який ще замах? - Той кравець не помирає.
Ми про 17-річну вуличну дівку,
якій ти вистрелив у пику місяць тому.
Я ні в кого не стріляв. Подуріли?
Ви, свині, все вигадуєте.
- Підстава! - Щоб я тут застряг...
- Відпустіть! - Сучі виродки. Прийми руки.
І я загримів назад.
- Що я казав? - Я продам будинки. Зберемо гроші!
Відчепися!
ЧЕРЕЗ ТРИ ТИЖНІ
Мене знову випустили під заставу.
І я повернувся на трон,
але стіни навколо мене потроху стулялися.
Мене оточили.
Я знаю, покидьки, що ви там.
Знаю, що ви за мною стежите.
Ну заходьте. Я чую ваш сморід. Схопіть мене.
Стежите. Підслуховуєте. За кимось шпигуєте.
Я знаю, що ти там, вилупок. Ну давай.
Заходьте, гади. Візьміть мене, виро...
Гʼюї?
Федерали йдуть по твою душу.
Десять хвилин, їдьмо на явку.
На явці небезпечно.
Збирай речі.
Я пішов туди, куди федерали не поткнуться.
Гʼюї?
Мене шукає ФБР. Кажуть, я вбив якусь дівчину. Маячня.
Мені треба сховатися.
Спершу ти виниш Боббі. Потім Берта. Потім – федералів.
А тепер у всьому винен кравець.
І що б це могло значити?
Подивися на себе.
Що? Дивлюся.
Я тебе бачила.
У тебе ломка. Ти рився в шухлядах.
Сонечко, тобі боляче.
Усе нормально.
Мила, все добре. Я в порядку.
Усе ж нормально.
Я залишила дітей в Окленді не для того, щоб стирчати на Кубі з наркоманом.
Наркоманом?
Ґвен. Ти не розумієш, про що говориш.
Думаєш, це через наркоту?
А я думав, ти мене добре знаєш.
Ні. Я тебе добре вивчила. Сам знаєш.
Ти бісишся, бо я кажу правду.
Послухай, ти...
Ти так багато часу провів зі своїм загоном підлиз,
що забув, як це.
Але ти не їх сюди покликав.
- Ти покликав мене. - Тебе, Ґвен.
Покликав, щоб мати підтримку.
- Підтримку? - Підтримку.
- Підтримка – це щирість. - Перестань.
Підтримка – це ризик більше ніколи не побачити сімʼї.
Ти усвідомлюєш, що як тебе застрелять,
то мене чекає те саме?
Але я готова... я готова боротися разом з тобою.
Готова, що мої діти виростуть без матері,
якщо в них буде краще життя.
Бо я в тебе вірю.
Гʼюї, я тебе люблю. Але ти повинен брати на себе відповідальність.
Чорт, Ґвен. Якби знав, що ти мене тут пилятимеш,
я б тебе залишив там. Ясно?
Я піду в місто.
Чудово. Іди, хай тебе там пов'яжуть.
Ми повернемося до свого життя.
Але кому ти тепер дзвонитимеш з-за ґрат, га?
Зараза.
Всрана поліція все життя мене ганяє.
Це правда.
Зі мною вони обходяться не так, як з тобою.
Я їх і не бачу.
- Прокляття, Стів. - Вибач.
- Не підкрадайся так. - Я прийшов з миром.
Сказати, що Альдо знайшов людину, яка нам поможе.
Не доведеться два тижні чекати на Арті з яхтою.
- Справді? - Так.
Спитаю, коли з ним зустрітися.
А чому я?
Ти мені потрібен.
Ти місцевий. Найкращий бойовий розвідник.
Кларк, я у відставці. Комісований.
Ти теж можеш піти.
- Перестань. - А чому ні?
Не вгамуєшся, доки не спіймаєш Гʼюї П. Ньютона?
Нафіга воно тобі?
Він убивця.
Ми теж убивці.
Та влада, яка безпричинно вкинула тебе в азіатську багнюку,
познущалась і з нього.
Херня собача. Ми правоохоронці.
Та перестань.
Він виступає проти всіх наших переконань.
Проти всього, за що ми з тобою воювали.
Кларк, а за що ми, по-твоєму, воювали?
- Я... - Ну от, бачиш?
У цьому твоя проблема.
Ти й досі думаєш, що існують погані люди й хороші.
Коли ти зрозумієш?
Є просто люди.
Берт, це я.
Велику сигару розкурили. До зустрічі через два тижні.
Класно. Слухай, я не на майданчику. Розумієш?
Але Єврей має для тебе посилку, вона чекає.
- Подзвони перед відплиттям. - Слухаюсь, сер.
- Добре? - Берт.
Я прощаюся.
Федерали вернулися. І все забрали.
Ростоу наказав їм вилучити бобіни.
Вони забрали фільм? Яка маячня.
А з другого боку, це хороший піар.
- Якщо повернемо. - Повернемо.
Слова Ростоу – це не наш монтаж.
ФБР дістає мене, щоб дістати Гʼюї.
Брат не дасть їм забрати фільм.
...порушення безпеки.
- Де він? - Мені дуже шкода. Його вже нема.
Ви про що? Он же він сидить. Розбудіть його! Гей!
Прокидайся, ледащо.
Я подзвонила дружині.
Коли я прийшла, він уже такий був. Холодний.
А ви не могли б залишити мене на хвилину з...
Мене не покидає думка, що Берт, мабуть, просто запанікував.
Не пояснюй. Не треба.
- Не шукай йому виправдань. - Я не шукаю.
- Точно? - Я чесно не шукаю.
Бо ти наче його виправдовуєш.
Чесно, ні.
Мабуть, я шукаю аргументи для милосердя.
Він зник у найвідповідальнішу мить.
Гʼюї, я розумію, все справедливо.
Але в тому вилупку щось є, правда ж?
Тому ти пішов до нього додому вночі, коли понеслося.
Ідеальних нема.
Я не ідеал. Ти не ідеал. Чорт, та й це пиво теж.
Хоч йому до ідеалу дуже близько.
Не можна зрікатися людей щоразу, як облажаються.
Тобто можна. Аякже.
Але так ти залишишся зовсім сам.
Суть у тому, що ми, чорні, мусимо зрікатися людей, які нам шкодять.
Не мій клопіт...
давати так званим хорошим білим шанс.
У них були шанси.
Багато шансів.
Сеньйори, це Фелікс, мій добрий друг.
- Привіт. - Привіт.
Здоров. Слухай, Альдо каже, що в тебе...
є яхта, на якій можна попливти на Кубу?
Мій роботодавець багато плаває довкола Карибів.
- Контрабандист. - У нього багато занять.
- Коли зможете пригнати сюди? - Ні.
Яхта біля Косумелю. Вам треба туди.
- От фігня. - А чому це проблема?
До Косумелю – тисяча кілометрів.
Тобто треба їхати машиною чи автобусом.
Дві доби їхати. Ризикуємо, що нас засічуть.
Або чекаємо на Арті й пливемо на Кубу.
- І скільки чекати? - Тиждень. Може, два.
Хлопці, треба йти. Рвемо кігті.
Негайно. Вставайте.
Звідси треба валити, негайно.
Ходімо.
Гʼюї?
Стів?
Сеньйора.
Hola. Привіт.
- Добре. Gracias. - Ґвен.
Hola. Qué onda, малий?
Chiquita.
У мене для вас щось є. Ідіть сюди.
Ось.
Носіть ці берети...
з гордістю.
ЧОРНА СИЛА
Muy especial.
Gracias.
De nada.
Gracias.
- Ми мало не попалися, Ґвен. - Але ми від них утекли.
Що з тобою?
Хлопчик приніс телеграму. Новини з Окленда.
Гʼюї.
Твій тато...
Мені дуже жаль.
Співчуваю.
Він казав, щоб мені нагадати: «Ісус теж був революціонер».
Привіт, тату.
Співчуваю.
Мені співчувати не треба.
Це тобі боляче.
Скажи це Стенлі.
Ти його не вбивав.
Але вбив свою угоду зі студією.
Коли випустимо «Серця й думки»...
Це неважливо. Нас виганяють. Тут буде Беґельман.
Він хоче, щоб від Шнайдерів у Columbia не лишилося й сліду.
- Що? - Кінець епохи.
І що ти робитимеш?
Не знаю. Може, пора на пенсію.
Принаймні мені.
Поглянь.
Джон Говард Лоусон прийшов віддати шану.
Ми зняли разом багато фільмів, і все одно він так на мене зиркає.
Як «так»?
Наче нічого не виправити.
Усі ті угоди, які я йому віддав, щоб загладити свій вчинок.
Стояв на тій сцені. Дозволив Комісії таврувати його як комуняку.
Такого не виправиш.
Але огида до самого себе...
Я це розумію.
Я дуже надіюся, що не розумієш.
Усі ці роки ти так на мене дивився...
Не слід тобі так дивитися на себе.
ЗА ТРИ КІЛОМЕТРИ ВІД КІ-ЛАРҐО
Арті сидить на палубі рятувального судна.
Він пише, а прихильна муза його скеровує.
АТЛАНТИЧНИЙ ОКЕАН – ДЕНЬ
І слух тішить досконале синкопування лагідних хвиль
і клацання клавіш.
Його назвали «Морський Ісус».
Це принада для аквалангістів поблизу міста Кі-Вест.
Господи Ісусе.
Так.
Рятуйте.
Мейдей! Мейдей!
Арті потопив той красивий кораблик.
І плив півтора кілометра до берега.
Він зазнав кораблетрощі.
А я? Я пішов на дно.
І скажу вам по секрету.
Я не вмів плавати.
Чому ти його забрав?
І не коли-небудь, а тепер?
Він був мені потрібен!
Мені треба було вернутися.
Ти наставив на шляху перепон, і я долав їх.
Я збирався вернутися.
Берт. У мене форс-мажор.
Що? В якому сенсі?
Я не зможу. Відбій Великої сигари. З судном провал.
- Провал? - Я не знаю. Не знаю, що робити.
- Про що ти говориш? - Це корито пішло на дно!
Я напоровся на підводну статую Ісуса.
- Ісуса? - Ісуса.
Господи Ісусе.
Уже нічого не вдієш.
Як Гʼюї потрапить на Кубу, якщо не буде судна? Йому кінець.
Гʼюї!
Це через мене.
- Через мене. - Ходімо на берег, у будинок.
Давай.
Я завжди був для всіх на все готовий.
Гей. Не картай себе.
Чому? Батя мав рацію, Ґвен.
Він застерігав.
Я звинувачував усіх навколо. Загін. Наркотики.
А тепер він там, на небі...
дивиться на мене.
Мабуть, йому дуже соромно.
Гʼюї Персі Ньютон, батько любив тебе.
Він вважав тебе революціонером. Тому й порівнював з Ісусом.
- Ні. - Так.
Просто він думав, що ти збився зі шляху.
Тобі треба тільки вернутися на стежку
і закінчити почате.
Пізно. Я не зможу, Ґвен.
Я занадто далеко зайшов. Багато всього сталося.
Я так утомився.
Страшенно втомився.
Дуже втомився. Це кінець. Усе скінчено.
Чекай. Гʼюї, ходімо. Виходимо.
Нам треба вийти. Ходім. На берег, милий.
Швидше.
За мною. Швидше. Сюди.
Потримайте.
Sí. Залазьте.
Ваші валізи вже внизу.
Гʼюї, це вам.
Спускайтесь. Ándale.
Я в тюрму не піду.
Перестань.
Де він?
Хто?
Не будь ідіотом.
Революціонер. Він тут.
Ні, ні, сеньйор.
Я доглядаю за будинком. Ніхто не приходить.
Переклад субтитрів: Олена Любенко