- Šepetati morava. - Zakaj?
V laboratoriju za hladne atome počnejo nekaj zahtevnega.
- Živjo, Alice. - Hej, Paul.
Veliki dan tvoje mame je.
Laboratorij za reaktivni pogon, podatki.
Sredica v zelenem, magneti poravnani, 25,5.
Temperatura sredice: –203 stopinje.
Uravnaj laserje. Daj.
- Kaj počne? - Novo stanje snovi išče.
- Vau. - Poglejva, ali te lahko vidim.
Tukaj si.
Hej, Alice.
Pomahaj si.
Mama?
Mama? Si tam?
- Je vse v redu? - Ni je več.
Hja, tudi midva morava iti. Pridi.
- Postaja, laboratorij, me slišite? - Vrni sliko. Sredi nečesa smo.
Razbitine! Trup poka!
Mama?
Alice!
Ali...
Jo!
Michaela, izgubili smo CAL.
Houston, tukaj Postaja. Tlak pada. Potrebujem pomoč.
Jo.
Jo. Daj, Jo. Ne izgubi zavesti. Govori z mano, Jo.
Paul? Kako je z njo?
Paul!
- Paul! - Audrey, daj mi vlažne robčke!
Ja, črna. Za netopirja je črna.
Fantje, ne preveč bleščic.
Povsod se zažrejo.
Nekoliko lepljiv je, ne?
Veš, kaj? Začniva znova.
Začni znova.
Oči?
Alice.
Zelo te imam rad.
Nekaj groznega ti moram povedati.
Varnostni pas.
Hudiča, kam si šel?
Hej, Alice.
Zelo mi je žal.
Bi rada sedela z Wendy?
Ja? Prav.
Magnus, moje sožalje.
Ne morem verjeti. Grozno je.
Živjo, Alice.
Živjo, Wendy.
Vstopni kot: 95 stopinj.
Ste pripravljeni?
- Ja. Parametri so nastavljeni. - Srečno.
Naj kaj prenesemo?
Delal sem z laboratorijem za hladne atome.
S CAL-om.
Izgubili smo ga.
- Kaj? - Nasin poskus je.
Audrey, to moramo sporočiti v RPL. Henryju Calderi.
Paul... Ne vem, o katerem poskusu govoriš.
- Samo sporoči. - Prav. Pa tvojim domačim?
Da prihajam domov.
To jima povej.
Hej. Zbudi se. Prispela sva.
Pridi, nesel te bom.
Pridi.
Je doma?
Ne. Prva kapsula je pristala v Kazahstanu.
Prišla bo s Paulom. Samo Sojuz mora prej popraviti.
Če umreš v vesolju,
ali umreš tudi na Zemlji?
Naspi se, miška.
Potem se boš veliko bolje počutila.
Mrzlo je.
Reči hočem...
Alice? Miška?
Ne skrivaj se pred mano.
Za božjo voljo!
Prosim?
Oktobra leta 1960 je na izstrelitveni ploščadi kozmodroma v Bajkonurju
eksplodiral prototip R-16.
Alice.
Ne smeš oditi brez besed.
Prav? Tudi če spim.
Kaj počneš tukaj?
Kaj je to?
Nesreča v Bajkonurju.
Sto ljudi je umrlo.
Ne smeš gledati takih stvari.
Pridi.
Si lačna?
Bi palačinke?
- Tu hočem ostati. - Ne. Pridi ven.
Alice, daj mi iPad.
Dala ti ga bom. Ne grem ven.
Ne dovolim ti sedeti v temi in gledati teh grozot po YouTubu, prav?
Pridi že.
- Daj. - Sama hočem biti!
Prosim, oči!
Mama!
Oči!
Tukaj Postaja, če me mogoče slišite.
Premeščam in povezujem peti akumulator.
Ločitev kapsule čez...
SNEMANJE
Kaj, jebenti...
Tretji. Tretji.
Pohiteti moram.
Ta je tretji. Daj že. Pohiteti moram.
Paul?
Houston, tukaj Postaja.
- Postaja, tukaj Houston. - Pa se le slišimo. Hvala bogu.
Kakšen je položaj?
Houston, kakšna so pravila ravnanja s truplom?
Kaj te skrbi?
Skrbi...
Skrbi me...
Ericssonova je grdo porezana.
Bojim se, da bo ob zapustitvi breztežnosti,
ob vnovičnem vstopu v ozračje, v kapsuli polno krvi.
Sprejeto. Ti sporočimo.
Nehati moraš dihati.
Nehaj dihati, Jo.
Ostala boš na Destiny.
Jo, žal mi je.
Misliš, da obstajajo prikazni?
Ne vem. Mogoče.
Misliš, da so prikazni enake kot Bog?
Ne verjamem v Boga.
Ne verjameš v Boga?
Ne. Angležinja sem.
Wendy!
Wendy, oči prihaja domov!
V redu je.
Tudi moja mama se vrača.
Hej.
Živjo.
Alice...
Mamo bodo žal pustili tam.
Nastavljam koordinate.
Rdečo luč imam.
Napajam vseh devet stikal.
- Preveri merilnik akumulatorja. - Crknil je.
Kaj naj naredim, če se okvari zapah?
Če se okvarijo zapahi,
jih je treba sprožiti s Sojuzove konzole na Zvezdi.
- Na drugi strani lopute je. - Za to sta potrebna dva člana posadke.
- CUP. CUP, javite se. - Poveljnik, žal mi je.
Daj že. Daj.
Daj že.
Daj že!
Zapahi so sproščeni.
Deset.
Naklon giroskopa. Dvajset.
Zaženi motor.
Dobro.
Postaja, tukaj Sojuz 1. Se slišimo?
Postaja?
Jebenti.
Frida, zelo te imam rad.
Jaz pa tebe.
Ime mi je Erica.
Bila je na Sojuzu.
Paul jo je odpeljal.
Veš...
Iz nekega razloga jo je pustil tam.
V vesolju?
Poslušaj...
Mogoče...
Mogoče morava o tem razmišljati...
Veš, kot o...
Kot o piramidah.
Tam so že tisočletja samo zato, da so poslednji dom...
Velikega faraona ali voditelja.
Ja?
Mednarodna vesoljska postaja je tudi eden velikih dosežkov človeštva.
Njen dom je tukaj, oči.
Z nama.
TO DREVO JE ZASADILA JOHANNA ERICSSON L. 2020.
Zakaj je niste pripeljali nazaj?
Poslušaj, Alice.
Posvetoval sem se s Houstonom, nadzorom poletov...
- Vem, kaj je Houston. - Posvetoval glede česa?
Tega ni preprosto povedati.
- Tvoja mama je bila hudo poškodovana. - Dobro.
- Polovico obraza ji je potegnilo... - Kaj počneš, jebenti?
- Kakšna je bila videti? - Pridi.
Ne. Pridi.
- Magnus, oprosti. - Zaboga.
Paul, si bil pri psihologinji?
Si bil?
Prosim?
O svojih občutkih odločam jaz.
Ni vas bilo tam.
Ubogal sem ukaz, ki sem ga dobil.
Z nikomer iz Nase mi ni treba govoriti.
Brigajte se zase.
Hej!
Kaj počneš?
- Kaj počneš s svojim zajčkom? - Nočem ga.
- Lahko ti ga pomagam očistiti. - Nočem usranega zajčka.
Za otroke je.
Alice, tvoj zajček je.
Tisti dan sem bil prvi pokonci. Za šesto fazo poskusa s CAL-om.
Kaj je CAL?
Laboratorij za hladne atome. RPL-ov poskus. Nasin poskus.
Tik pred trkom sem bil v fazi...
Z Audrey sem naravnaval laserje.
Mislim, da Paul...
Kaj?
To je bila tudi težava, preden smo se ločili.
Mogoče...
Mogoče uporabljava različno terminologijo.
Predvajajte posnetek.
Hočeš pogledati solato? Precej čvrsta se zdi.
Nekatere so nekoliko oživele. Kaj meniš?
Čarobno, ne?
S tem ste se ukvarjali?
Hej, Paul. Mogoče govorimo o različnih stvareh,
vendar ne vemo, kaj je laboratorij za hladne atome.
Projekt CAL so opustili pred dvanajstimi leti.
Mene zanima, zakaj ste se enostransko odločili,
da truplo Ericssonove preselite s Sojuza 1 in ga pustite na MVP.
- Njena družina nima pravih odgovorov. - Naredimo premor.
Ne razumem tega privijanja.
Skupaj smo se odločili, da Ericssonovo pustimo tam.
Houston me mora podpreti.
Prav sem se odločil, kajne?
Paul, ti si bil tam. Odločitev je bila tvoja.
- Ukazali ste mi, naj jo pustim tam. - Da. Na podlagi tvoje ocene.
To ste mi ukazali.
OD ALICE ZA MAMO
Učitelj sem.
Mislil sem, da bom prenesel večino čustvenih stanj, ki jih doživljajo otroci.
Tvoja hči je.
To je povsem drugače.
Odrašča.
Kaj naj naredim glede tega?
Veš...
Otroke morda nagonsko varujemo pred pogrebi in žalovanjem.
Vendar so to pomembne stvari, da se lahko sprijaznimo,
da nekoga ni več.
Morda potrebuje nekakšen obred.
ZAROTA APOLLA 18
Človek se znova podaja na veliko pustolovščino.
V Kennedyjevem vesoljskem središču
tri Američane čaka ogromno, zapleteno in krhko plovilo,
da jih odpelje na zadnji načrtovani polet na Luno.
Vzlet. 18. Apollova misija se je začela.
Raketa je zapustila stolp.
- Tlak je padel. - Prosim!
Izgubili smo stik.
Houston, tukaj Caldera. Dve osebi sta umrli!
Zvočni posnetki ameriških astronavtov kažejo,
da so v zvezi s smrtjo dveh astronavtov med vračanjem z Lune nekaj prikrili.
Tok, tok.
- Zdravo. - Michaela, kje je Henry Caldera?
- Kdo? - Poveljnik Caldera.
Poveljnik Apolla 18?
Bud Caldera.
Tisti, ki je zgradil CAL.
Paul.
- Kaj je to? - Nobelova nagrada.
Laboratorij za raketni pogon. Moški, ki je zgradil CAL.
Te naprave ni zgradil nihče. Paul, za božjo voljo, nobene naprave ni.
Poslušaj...
Žal mi je, ampak moraš se umiriti.
- Popolnoma obvladan sem. - Paul.
- Toda zadnja jebena stvar, ki sem jo... - Ne preklinjaj.
Tik pred trkom sem uravnaval laserje na CAL-u.
Kot je naročil vodja laboratorija za raketni pogon, Henry Caldera.
In zdaj naprava nenadoma ne obstaja.
In Henry Caldera tudi ne.
Ali kaj prikrivate?
Kje je?
Kje je, Michaela?
Ne vem.
Mrtev v kakšnem jarku?
Pijan?
Apollo 18 je Nasin največji zajeb.
Paul.
Kako si, Wendywoo?
V redu je.
Kako ti je ime, Wendywoo?
Erica.
Si v šoli pridna?
Devetletnice.
V naravi ni nevarnejšega ali razboritejšega bitja od njih.
Se spravljajo nate?
- Ne žveči z odprtimi usti, Wendy. - Paul.
Si govorila z Alice?
Naa.
- Nisi govorila z njo? - Še ne.
Tvoja prijateljica je.
Pravkar ji je umrla mama.
Pogreb bo. Pojdi jo obiskat.
Njena mama je umrla in...
- Tvoj oči jo je moral pustiti tam. - V redu sta. Dobro sta.
Potrta.
- Njene oči... - Zajtrkujemo.
Prosim.
Lahko v miru zajtrkujemo in ne govorimo več o njenih očeh?
Prosim.
Alice?
Alice, pridi.
Alice?
Alice.
Pridi ven.
Odjebi.
Poslušaj, vsi si spodaj.
Zbrali se bomo in povedali nekaj besed o mami.
Nočem.
Zakaj moram?
Ker to počnemo.
Moramo se posloviti.
Trapasto se je posloviti, če je pa še tam.
Paul?
Paul!
Za vse sem človek, ki je izgubil MVP.
Tisti, ki je uničil Postajo.
Paul.
Počakaj hipec, prav?
Nesreča je bila, prav? Ne morem več ponavljati.
Veš, kako zelo sem se trudil.
Sleherno minuto, sleherno uro sem delal bolj kot...
Toda zdaj sem le nekdo, ki mu je spodletelo.
- Oči, ni ti spodletelo. - Wendy, v redu je.
Pridi.
- Daj no. - Zagrešil sem bogokletstvo.
- Prijateljico sem kar pustil tam. - Tako so ti naročili.
Izgovoril sem se.
- Ker sem bil tisti hip šleva. - Nehaj.
Izgovoril sem se.
Tam sem jo pustil, ker sem se bal.
In sploh ne vem.
Mogoče je še živa.
Paul.
Daj no. Česa takega nisi sposoben.
Pojdiva domov.
Paul.
Si govorila z Alice?
Kako je z njo?
Ne morem več govoriti z njo. Zavida mi.
Bila je moja prijateljica.
Pravkar je izgubila mamo.
Ne bodi smotana.
Wendy.
Kaj si ji rekel? Paul.
- Ogromno stvari je narobe. - Sranje.
Ne morem... Duši me.
- Stopi ven. - Ja, no...
Zdravo.
- Kako si? - Živjo, Alice.
Moj oči bi ti rad nekaj povedal.
- Kaj? - Bolje bo, da...
Pravi, da je tvoja mama mogoče še živa.
Oči?
Zaboga! Paul!
Alice, kaj je?
- Mama? - Paul?
- Ne zbudi je. - Budna je.
Mama!
Hej, vse je v redu. V redu je. Pojdiva gor, prav?
Vse je v redu.
To je bila napaka.
Premlada si.
Skoraj enajst let imam.
Čas zase potrebujeva.
- Oditi morava. Sama. Nekam, kjer ni... - V kočo.
- Ne. Tam je strupen mraz. - Mamina koča. Tja hočem.
Pojdiva v Mehiko.
Na primer.
- Kaj pa Legoland? - V kočo hočem.
Prav.
Paul?
Paul.
- Živjo. - Erica.
- Hvala, ker si prišla. - Seveda sem.
Ne vem, kje je.
Sinoči je rekel, da mora ven, in se ni vrnil.
Kličem ga, a se ne oglasi.
- Rehabilitacijsko kliniko imamo. - Kaj?
Za astronavte, ki se po vrnitvi na Zemljo ne znajdejo.
- Samo poiskati ga morava in... - O tem ne govorimo, vendar se dogaja.
Imenuje se višinska psihoza.
Znamo jo zdraviti, vendar...
Občasno zahteva posredovanje.
- Takoj ga moramo poiskati. - In ga tudi bomo. Vendar...
Ko ga bomo našli...
Odpeljali ga bomo.
No, to je to.
Zasneženo je.
- Ne bova mogla... - Lahko greva peš.
Do tja sta dva kilometra, Alice.
Daj no. Poglej, kakšno je.
Lahko greva čez jezero.
Ne bom peljal čez zamrznjeno jezero.
Tja bi najlaže prišla peš,
ampak najbolje bo, da se vrneva v Älmedalen in poiščeva hotel.
Peš bova šla.
Alice.
Alice, nehaj.
Alice!
Zakaj me ne ubogaš?
Moja mama je mrtva.
Moja žena tudi.
Alice!
STANOVANJE BUDA CALDERE LOS ANGELES, KALIFORNIJA
Daj. Noter.
Teh slik se spomnim.
Mami so bile všeč.
Podvrženo dete je.
Te slike so mi vedno vzbujale srh.
Strašljive so.
Meni so všeč.
Prav. Seveda so ti.
Smejo mi biti všeč.
Ne pravim, da ti ne smejo biti.
Če so ti všeč, prav.
A če bi bile všeč meni, tebi ne bi bile. Drži?
- Kaj? - Vdam se.
Ne, oprosti. Oprosti.
Še zdaleč nisem popoln.
- Vendar se trudim po najboljših močeh. - Oči, ne jokaj.
Nekoč jo bova spet videla. Obljubim.
Alice.
Ne bova.
Poslušaj me.
Ne bova več videla mame.
Ne bova. Nikoli več.
Mrtva je.
Iz tega morava izhajati.
Vem, da ti to verjetno ni všeč. Žal mi je, da sem ti ostal jaz.
Ampak to je najino izhodišče.
Ja?
- Poveljnik Caldera? - Bud mi je bolj všeč.
- Ne spomnite se me. - Ne. Kdo si, jebela?
Paul Lancaster.
Pajade.
- Se me ne spomnite? - Se ti mene?
Ja.
- Ampak ne takega. - Tako? No, pa na svidenje.
Ne, počakajte. Henry!
Henry? Ne uporabljam tega imena. Ni mi ime Henry.
Pri Nasi ste me usposabljali.
- Popenil bom. - Zaboga, pomagajte mi!
Zakaj te je Nasa poslala? Pravkar si se vrnil iz vesolja.
Tam si pustil truplo.
Ja.
Ja, sem.
Ampak me ni poslala Nasa.
Nihče me ni.
Morate...
Henry, pomagati mi morate do odgovorov.
Ljubi bog.
Meša se mi.
PRIPRAVLJENI NA NASLEDNJI KORAK (NA LUNI)
APOLLO 18: TRAGEDIJA
Spomnim se nesreče na Apollu 18.
Ja, nesreča je bila.
Ampak ste se vsi vrnili.
Bili ste junak.
Ja, bila je nesreča.
Tlak v kabini. Nenadoma je padel.
- Dva človeka sta umrla. - Nihče ni umrl.
- Dva sta umrla. Ted Larsen in B... - Nihče ni umrl.
Okvaro ste odpravili.
Bilo mi je...
Zelo počaščen sem, da sem sodeloval z vami, poveljnik.
Ne. Ne.
Odgovore hočem.
Ne. Ne morem nazaj. Ti pa tudi ne.
- Povedali mi boste, jebenti. - Ne. Vzemi tablete, mater.
Klinc gleda tablete.
Povejte, kaj je bilo.
In zakaj ste v tej luknji.
To se je zgodilo.
Morda se ni zgodilo to, kar mislim.
Ampak zgodilo se je tole.
Ne bi smeli biti tu.
Zadnja priložnost, da se pobereš.
Ne, povejte mi, jebenti.
Povejte mi.
Takoj hočem odgovore.
- Roke stran. - Resno mislim.
Poberi se!
Ven.
Poveljnik Caldera, povejte, zakaj ste tukaj.
Ti povej meni, kaj počneš tukaj, jebenti.
Ne, počakajte!
ZA D. HEIDEMANNA, B. MCGEEJA IN S. BÄR
Prevedla Polona Mertelj