Ma... Magnus?
Magnus!
Hallo!
FREDERIKS
Hallo!
Magnus?
Džo?
Mums tev jāpalīdz. Es aizbraukšu, labi?
Man vajag ātro palīdzību.
Mans vīrs ir... ir sasitis galvu.
Viņš ir bezsamaņā. Steidzami vajadzīga ātrā palīdzība.
- Tev ir jābeidz te slēpties. - Es gribu iet uz gultu.
Nekas. Mēs dosimies izbraukumā.
Kāpēc? Kur ir tētis?
Izgāja pastaigāties. Mēs brauksim divatā.
Tas būs mazs piedzīvojums.
Uz kurieni mēs brauksim?
Uz cik ilgu laiku?
Kas tev ar vaigu?
Varam viņam piezvanīt?
Alise, es esmu tava māte.
Tu vari braukt kopā ar mani. Mēs viņam piezvanīsim pa ceļam, labi? Ja?
Labi, kāp mašīnā!
FREDERIKS
Es tevi mīlu.
Es neatceros. Es neatceros!
Es zinu, ka jūs visi mani dzirdējāt, kad biju tur augšā.
- Mamma? - Alise!
IZMEKLĒŠANAS PIERĀDĪJUMI
SLEPENĪBAS LĪMENIS A
Velns parāvis!
PIEKĻUVE LIEGTA
Viņiem jākoncentrējas darbam ar CAL.
Serdes temperatūra: mīnus 203 grādi.
- Ieslēdz lāzerus! Aiziet! - Kam tas domāts?
Tas meklē jaunu matērijas stāvokli.
Ko tas nozīmē?
Tas meklē jaunu matērijas stāvokli.
- Ko tas nozīmē? - Nezinu.
Vēl 84 dienas, līdz būsi mājās.
Tikai 84.
Viņiem jākoncentrējas darbam ar CAL.
Henrij!
Aizveries!
HENRIJA KALDERAS NUMURIŅŠ ĶELNE, VĀCIJA
Kas tur?
Kas tur ir?
Nosauc savu vārdu vai vācies pie velna!
Hei!
Jā?
Henrij, vai tev viss kārtībā?
Jā. Es...
Vai zāles tu dzer?
Klau, izziņoti Nobela prēmijas kandidāti. Es domāju par tevi.
"Uzmanības centrā ir kvantu mehānikas atziņa, ka divas vai vairākas daļiņas
var pastāvēt tā sauktajā sapītajā stāvoklī.
Tas, kas notiek ar vienu sapītā pāra daļiņu,
nosaka to, kas notiek ar otru, pat ja tās atrodas tālu viena no otras."
- Vai tev viss kārtībā? - Jā, viss ir labi. Es...
Gadiem ilgi neesmu juties tik labi.
Henrij?
PUTGARDENES PRĀMJU TERMINĀLIS ZIEMEĻVĀCIJA
IĻJAS ANDREJEVA DZĪVOKLIS MASKAVA
DŽO ĒRIKSONE
- Iļja. - Tu saņēmi vitamīnus? Zvaigžņu pilsētiņā.
Sveika, Džo!
Kas ir rakstīts uz trauciņa? Uz etiķetes.
Vai zini, ka SKS ir pilna ar jukušajiem?
Tā jūk laukā pa vīlēm.
Kas ir rakstīts uz etiķetes?
Nolasīšu, cik labi māku: "Vitamīni D, B12"...
Tur ir rakstīts "A", vai ne? Iekavās ir "A".
Iekavās ir "A". Tieši tā.
Uz manējās ir "B".
PACIENTA VESELĪBAS DATI
Tātad tev, Odrijai un Jazai ir A un man ir B.
Varbūt tev vajadzēja labāk mācīties.
Ļoti smieklīgi. Man ir kas cits. Man ir neiroleptiskie līdzekļi.
Iļja!
Vai vari sākt no sākuma?
Tātad es biju uz psiholoģisko izvērtēšanu.
Pateica, ka man esot PTST.
Izrakstīja zāles - Pharmolith.
Un tās kapsulas izskatījās tieši tādas pašas kā vitamīniem.
Es pārbaudīju, un saturs ir vienāds.
Ja tās izskatās vienādi, Džo, varbūt tu tās vienkārši sajauci.
Vai tu tiešām domā, ka es varētu tā nokļūdīties?
Nē.
Es pārbaudīju ar AAS, un tas ir litijs.
Tas ir litija izomērs. Litijs-7.
Es nenokļūdījos.
Kāpēc lai tev Zvaigžņu pilsētiņā dotu litiju?
Varbūt tāpēc, ka redzēju ko tādu, ko neviens negribēja, lai redzu.
Iļja, viņi... viņi mani dzirdēja, kad biju tur augšā.
Viņi mani dzirdēja, kad biju viena SKS un...
un domāju, ka sakaru nav.
Nē, nedzirdēja, Džo. Es tur biju. Viņi nedzirdēja.
Viņi astronautiem dod litija tabletes.
Kāpēc?
- Tu tiešām domā... - Pagaidi!
Hallo! Džo?
Kaut kas nav kārtībā, Iļja.
- Džo? - Pagaidi mirklīti!
Kas tas ir?
Ledus.
Kāpēc?
Ledus taču nav nelegāls, vai ne?
Laikam jau nav.
- Jauku dienu! - Paldies.
Es gribu tev kaut ko atskaņot.
Mamm?
Džo?
Zini, mans telefons kādu laiku būs izslēgts.
Tāpēc es...
Vai vari, lūdzu, pārbaudīt savas kapsulas? Izanalizēt.
Es tev atzvanīšu. Ne ar vienu nerunā!
- Kas tas bija? - Mammītes kolēģis.
Vai gribi ēst, mīļā?
KĻŪDA NAV SAVIENOJUMA
Irēna!
Man vajag tavu palīdzību.
Piedod! Tev ir jābrauc šurp un jāsaved lietas kārtībā.
BADA KALDERAS DZĪVOKLIS LOSANDŽELOSA, KALIFORNIJA
Sveiki, te Konstantīna Kaldera.
Atstājiet ziņu!
Čau, Konij, te paps.
Es prātoju vai...
Zini, esmu par sevi rūpējies un...
un prātoju, vai tev ir kādi plāni Pateicības dienai.
Jā. Piezvani man!
Te Tenzija. Nevaru runāt.
Nu, ja tu nevari runāt, nezinu, vai varu es.
Tad tas ir diezgan sarežģīti.
Paklau, es prātoju, zini, par Pateicības dienu, kamēr nav par vēlu.
Pasveicini savu mammu!
Pajautā, ko viņa izdarīja ar naudu, ko dabūja par pontiaku.
LIEC MANI MIERĀ
Henrieta Kaldera.
Atstājiet ziņu!
Sveika, mīļā! Te tavs tā sauktais tēvs.
Varu tev ko pajautāt?
- Protams. - Par to slēpšanos skapjos.
Kāpēc tu tā dari?
Es nezinu.
Jo man šķiet, ka tā dara, ja no kaut kā baidās.
Vai tu no kaut kā baidies?
Varbūt mēs tās bailes varētu nosaukt vārdā?
Dažreiz uznāk bailes. Tas arī viss.
Bet vakar tu teici, ka redzēji Vendijas tēti.
Bēres.
Tu teici - tev likās, ka esmu mirusi.
Bet tagad tu esi šeit, tāpēc...
Bet tu tiešām to redzēji?
Vaļa.
Vaļa?
Tā ir Vaļa.
Tas, ko es...
Tas, kas mani biedē.
Vai Vaļa ir cilvēks?
Ko Vaļa dara? Kāpēc tas tevi biedē?
Viņa mani tā kā piemāna.
Tā ir viņa?
Viņa mani piemāna, lai es nespēlējos.
Lai slēpjos.
Kas viņa ir?
Es nezinu. Viņa ir sapnis.
Vai tu vari viņu uzzīmēt? Vai vari man uzzīmēt Vaļu?
Vai tev viss labi?
Jā, protams. Jā.
Arī tu izskaties noraizējusies. Un...
Es uzzīmēšu to, kas satrauc mani, ja tu - to, kas tevi.
Labi.
Sarunāts?
- Jā. - Labi.
Es tikai aiziešu ātri piezvanīt.
- Tūlīt atgriezīšos, labi? - Jā.
Jā.
Lorentss.
Labdien!
Kas zvana?
Mani sauc Džohanna Ēriksone.
Esmu EKA astronaute.
Kāpēc jūs man zvanāt?
Nu, esmu ceļā pie jums.
Jūs man atsūtījāt ierakstus.
Nedomāju, ka varat būt tā, par ko uzdodaties.
Ja saņēmāt ierakstu vai ko tādu no manas māsas,
viņa ir traka.
Lorij, kas zvana?
Hallo!
VALBORGA BANGA
BRĀLIM UN MĀSAI NO SKAGERAKA - PUSGADS CIETUMĀ
PAR NETUVOŠANĀS AIZLIEGUMA PĀRKĀPUMIEM
"Gadu gaitā viņi viltoja ierakstus un izmantoja tos, lai mēģinātu...
Viņi nav vienkārši ķerti. Viņi ir noziedznieki."
- Džo? - Magnus, lūdzu, piedod!
Kā tev ir? Esi ievainots?
Man viss kārtībā. Kur ir Alise?
Viņa ir šeit. Viņai viss labi.
Džo, tev tūlīt pat jāatgriežas.
- Iedod telefonu! - Atšujies!
Man ļoti žēl. Es pieļāvu milzīgu kļūdu. Es... Viss vienkārši...
Iedod telefonu, vai arī es tavu sievu nekavējoties atlaidīšu.
Sveika, Džo! Mēs saprotam tavus pārdzīvojumus. Viss kārtībā.
- Tikai pasaki, kur esi. - Atdod klausuli Magnusam!
Tikai gribam zināt, kur esi, lai varam palīdzēt.
Vai tas ir tētis?
Vai vari, lūdzu, atdot klausuli Magnusam?
Tu satiksi Irēnu Lisenko. Viņa šais lietās ir eksperte.
Viņa tevi izārstēs.
Džo?
Kur tu to redzēji?
Dzirdēji, kā runāju par negadījumu?
Džo?
Kā tu zini, kā... Kad tu to redzēji?
Džo!
Kur tu esi?
Devāmies izbraukumā.
Varu pie tevis aizbraukt.
Man tev kaut kas jāpajautā, un gribu, lai atbildi godīgi.
Protams.
Kāpēc man Zvaigžņu pilsētiņā deva neiroleptiķus?
Nedeva.
Kad biju sniegusi liecību,
tu pienāci un pajautāji, vai es lietoju savas kapsulas.
Kāpēc tu tā darīji?
Vai zināji, kas tajās ir? Vai tāpēc jautāji?
- Cik zinu, tie ir vitamīni. - Tas ir litijs.
- Izstāsti man patiesību! - Kad atgriezīsies, mēs par to parunāsim.
Atdod telefonu Magnusam!
Atdod klausuli Magnusam, lūdzu!
Džo, tev tūlīt pat jāatgriežas.
Es tevi mīlu. Drīz būsim atpakaļ. Atā!
Džo?
ROSKOSMOS PĒTĪJUMU ARHĪVS ZVAIGŽŅU PILSĒTIŅA, KRIEVIJA
Jūsu pielaide?
Šie medicīniskie dokumenti vairs nav pieejami.
Tur ir mašīna.
Sauc policiju!
Tu kaut ko meklēji arhīvā. Kāpēc?
Un tad?
Saņēmām ziņu no EKA,
ka komandiere Ēriksone ir pazudusi.
Kā tā?
Viņa uzbrukusi vīram un aizvedusi līdzi bērnu.
Un nozagusi EKA zinātnisko aprīkojumu.
Vai viņa tev ir zvanījusi?
Viņai ar mani ir jāsazinās,
ja viņa grib palīdzību.
Ja ko uzzināšu, došu tev ziņu.
SKAGERAKA JŪRAS OBSERVATORIJA MĒNAS SALA, DĀNIJA
Kas šī par vietu?
Mammai šeit tikai jāuzdod daži jautājumi.
SKAGERAKS
Jā?
Esmu Džo Ēriksone. Jūs man atsūtījāt vēstuli.
Mammīt! Paskaties!
Jā?
Labdien! Esmu Džo Ēriksone. Tā ir mana meita Alise.
Ko jūs gribat?
Es gribu zināt, ko jūs ierakstījāt.
Jūs atsūtījāt vēstuli.
Man ir jūsu ieraksti.
Neuztraucieties.
Man ir 85 gadi, un man ir osteoporoze.
Ja kārtīgi man iespersiet, es nokritīšu un sabirzīšu putekļos.
Laipni lūgtas Skageraka jūras observatorijā!
Izsauc policiju!
Beidz pīkstēt kā stulba jūrascūciņa!
Tā ir Džohanna Ēriksone.
Nav gan! Šī sieviete ir krīzes aktrise.
Kas ir krīzes aktrise?
Tās ir lamatas, Vallij.
Mūs atkal ieliks cietumā.
Šokolādi?
Tas ir mans brālis Lorentss. Viņam ir demence.
Ko?
Jūs esat ļoti skaista.
Gadiem ilgi neesam satikuši īstu astronautu.
Sakiet, lūdzu: kā jūs to ierakstu ieguvāt?
Man pašai bija sapnis kādudien doties kosmosā.
Viņai mums jāpasaka, kāpēc ir atbraukusi.
AUGŠĀ UN PROM
Parasti neviens šurp nebrauc. Lūdzu.
Es atbraucu tāpēc, ka neviens netic, ka redzēju to, ko redzēju.
Es redzēju kosmonautes līķi.
Un tieši tas izraisīja sadursmi ar SKS.
Bet viņi cenšas panākt, lai saku ko citu.
Mani grib ievietot kādā iestādē.
Man saka - es jūkot prātā.
Jūs man atsūtījāt pazudušas kosmonautes ierakstu.
Un to, ko runāju es, kad biju tur augšā un neviens mani nedzirdēja.
Mans brālis jūs dzirdēja...
protams, neskaidri...
kā jūs runājāt par to līķi, kad bijāt SKS.
Be... Bet kā?
Tas ir viens no mūsu spoku ierakstiem.
Spoku ierakstiem?
Par spoku ierakstiem nestāsti!
Par tiem nerunā!
Esmu desmit minūtes par tevi vecāka.
Tu esi tik sasodīti naiva.
Ja vien tu aizvērtos, mūsu dzīve būtu daudz vieglāka.
Un cik daudz laika mums vēl atlicis?
1949. gadā tēvs mums iedeva naudu klausīšanās radiolai.
Pēc kara bija palikušas dažnedažādas lietas.
Un trīs lietotiem magnetofoniem no ASV armijas pārpalikumu izsoles.
Sanāca gluži vai kā kosmisko sakaru telpa Kenedija ragā.
Tie esam mēs.
Tolaik visā pasaulē bija seši vai septiņi cilvēki,
kas darīja to pašu.
Amatieri.
Brāļi Itālijā.
Daži austrālieši un amerikāņi.
Ko jūs darījāt?
Paši ierakstījām to, kas tur augšā notiek.
Sputņik, ziniet. Laika - tas sunītis.
Tā ir Zvaigžņu pilsētiņa.
- Jā. Tiešām. - Tev taisnība.
Un arī Hjūstona Teksasā.
Viņi mūs uz turieni uzaicināja. Mēs uz viņiem atstājām iespaidu.
Viņi mūs uzmanīja.
Tas ir Henrijs.
- Jā. - Viņš te bija 1982. gadā.
Tovakar, kad viņš ieradās, mums gāja ļoti slikti.
- Ko viņš darīja? - Viņš, protams, gribēja ierakstus.
No Apollo 18?
Ja pareizi atceros, uz Apollo 18 notika nelaimes gadījums.
Un Henrijs Kaldera vienīgais izdzīvoja.
Viņš bija alkoholiķis un neveiksminieks.
Viņš nebija tāds, kāds ir tagad.
Mums jādodas izbraucienā ar kuģīti.
Es negribu braukt ar kuģīti.
Es gribu zināt, kā jūs ieguvāt ierakstus.
Bet spoku ierakstus var dzirdēt, tikai esot ārā uz ūdens.
Neviens neklausīsies spoku ierakstus!
Lorents, viņa nav nekāda krīzes aktrise.
Viņa grib saņemt atbildes. Tāpat kā mēs.
Nāciet!
Spoku ieraksti.
Viņa nav izrādījusi tieksmi darīt pāri Alisei.
Viņa atgriezīsies.
Kaut kāds murgs!
Es zvanīšu policijai.
Nezinu, cik nopietni policija to uztvers.
- Viņas ir prom dažas stundas. - Mēs zinām, ka viņai ir nervu sabrukums.
Redzēsim, kā policija uztvers to.
Ja iesi uz policiju, Magnus, informācijas noplūde būs neizbēgama.
Tas neizbēgami kļūs par skaļu stāstu.
Viņa būs prātā sajukusī astronaute, kas redzēja spoku un nolaupīja savu meitu.
Viņa zaudēs darbu.
Zaudēs reputāciju.
Vai mēs to gribam?
Vai tu zināji, ka tā varētu notikt?
Daži astronauti atgriežas ar pasliktinājušos redzi.
Tā notiek ar daudziem.
Mēs par to nerunājam. Netiešs bojājums.
Bet šis ir citādi.
Daži piedzīvo izdegšanu.
Cenšamies nerunāt arī par to.
Notiek negadījumi.
Visādas nozīmīgas lietas, ko viņi negrib ne izskaidrot, ne atzīt.
Piemēram?
Nu, 1984. gadā
PSRS vadīja nelielu kosmisko staciju Saļut 7.
Un trīs kosmonauti ieraudzīja ap kuģi oranžu mirdzumu.
Un visi trīs novēroja,
kā paši teica, eņģeļus, kas riņķoja ap viņiem kosmosā.
Viņi tos vēroja desmit minūtes, līdz tie, lai kas tie būtu, pazuda.
Var teikt, ka tā bija halucinācija,
bet pēc desmit dienām apkalpei pievienojās vēl trīs kosmonauti
un visi seši redzēja vienu un to pašu.
Atkal.
Tas ir fakts.
Pastāv tās saziņas atšifrējums.
Par to tika vēstīts PSRS laikrakstos.
Notika detalizēta oficiāla izmeklēšana.
Jūs taču nedomājat, ka tie bija eņģeļi, vai ne?
Varbūt bija.
Lorentss domā, ka varbūt bija.
Tas ir tikai spoku stāsts.
Bet vai jūsu redzētā mirusī kosmonaute arī nav tikai spoku stāsts?
Vēl viens spoku stāsts, kas atvests no turienes.
Kas viņi ir? Man šķiet, ka viņi ir jukuši.
Tur augšā cilvēki redz visu ko neparastu.
Dzird suņu riešanu un dzird balsis.
Un, atgriezušies mājās, daudzi, šķiet, sajūk prātā.
Mēs ilgi domājām, ka tā ir tikai šņākoņa.
Ik pa laikam uztvērām dažas sekundes šņākoņas.
Pārējie ieraksti ir pilnīgi skaidri.
Tāpēc mēs tās lentes vienkārši nolikām un par tām aizmirsām.
Līdz Apollo 18.
Ieraksts no Apollo 18 bija pilns ar to troksni.
Bet Lorentsam šķita, ka viņš kaut ko sadzird.
Vai to troksni dzird arī viņi? NASA? Krievijā?
Jā.
Bet viņi to nespēj atšifrēt.
Atšifrēt?
Redziet, mēs esam iemācījušies uztvert skaņas.
Lorijam tas padodas daudz labāk nekā man.
Viņš iemācījās saprast krievu valodu.
Mums jāaizbrauc astoņus kilometrus no krasta.
Astoņu kilometru attālumā skaņa ir skaidrāka.
Ir jādodas uz kādu nenoteiktu vietu.
Kaut kur nekurienē, piemēram, jūrā vai augšā kosmosā.
Lai dzirdētu, ir sevi jāpazaudē.
NAV SIGNĀLA
Šis tika ierakstīts 1967. gada 23. novembrī.
ROSKOSMOS - KOSMONAUTE
Tā ir jauna kosmonaute,
kuras kapsula ceļā uz Zemi nedarbojas pareizi.
Un, ja uzmanīgi ieklausās, var dzirdēt, ko viņa saka.
Bet ir ļoti jāgrib klausīties.
- Nav šaubu, ka šī sieviete nomira. - Es nevaru...
Viņa varētu būt tas līķis, ko redzējāt.
Mammīt!
Ko?
Tas ir tikai troksnis.
Ausis ir jāuztrenē.
Tur varētu būt jebkas.
Pag!
Tas ir izdomājums.
Izslēdziet!
Tajā pašā dienā kosmosā devās Irēna Lisenko
un, domājams, atgriezās sveika un vesela.
Nu, ko gribat dzirdēt nākamo?
Gribat dzirdēt Apollo 18?
Vai Polu Lankasteru?
- Pols Lankasters nomira. - Tiešām?
Vai viņš tiešām nomira?
Jā, viņš nomira.
Lorentss viņu dzirdēja. Un arī es viņu dzirdēju.
Atvainojiet, bet nē, nedzirdējāt.
Bet tad viņa vietā atgriezāties jūs.
Un jums, doktore Ēriksone, viss bija kārtībā.
Bet komandierim Lankasteram ne.
Vai gribat to dzirdēt?
Nē.
Jūs saklausāt to, kā tur nav.
Kosmosā ir pabijuši 500 cilvēku.
Aiz Kārmāna līnijas.
Un starp jums ir alkoholiķi, vājprātīgie, psihopāti, nolaupītāji
un cilvēki, kas domā, ka mūsu vidū dzīvo citplanētieši.
Tāpat kā jebkurā nejaušā cilvēku pulciņā.
Bet šis pulciņš nav nejaušs.
Šie ir labākie no labākajiem. Pārbaudīti. Apmācīti.
Tie nav cilvēki, kas tāpat vien sabrūk.
Varam braukt atpakaļ?
Mammīt, lūdzu! Lūdzu!
Ar kosmosu kaut kas nav kārtībā.
Šie ieraksti neko nepierāda.
- Mammīt! - Klausieties!
Pietiek!
Es atvainojos.
Mēs brauksim atpakaļ.
Es atvainojos.
Hallo!
Tēt?
Ak dievs, Alise! Tev viss kārtībā?
Es nezinu. Viņa nav savā ādā.
- Viņa taču tev nedara pāri? - Nē, protams ne.
- Mēs esam Dānijā. - Kur? Klau, es...
- Es aizbraukšu tev pakaļ. - Mēs būsim prom.
Viņa ved mūs uz būdiņu Vindelelvenā.
Viņa baidās, ka tu viņu ieliksi slimnīcā.
Alise, vai es varēšu tevi sazvanīt uz šo numuru?
Viņa nezina, ka es tev zvanu.
Es gribu par viņu rūpēties. Negribu, lai viņa pazūd.
Viņa nekur nepazudīs. Paklau, es...
- Es būšu pie tevis, tiklīdz varēšu. - Man jābeidz.
Ali...
Redziet, uztrenējot prātu klausīties,
to var sadzirdēt.
Tas nav nekāds izdomājums.
Nav.
Tas nav izdomājums, mazā Alise.
Grāmatā Alise vienmēr centās noticēt
sešām neiespējamām lietām vēl pirms brokastīm.
Man patika jūsu kuģītis.
Paldies.
Un paldies, ka atbraucāt.
- Šie... - Nē.
- Šie ir jūsu. - Nē!
- Man tiešām nevajag tos ņemt. - Jā.
- Tie ir jūsu. Ņemiet! - Nē!
Tie ir jūsu.
Tagad brauksim mājās?
Vēl gluži ne.
Es gribu braukt tev līdzi.
Nav vajadzības.
Man obligāti jābrauc, ja viņai ir CAL.
CAL vairs nav izmantojams.
- Kāpēc tev to vajag? - Tas ir mans eksperiments.
Ar mani sazinājās Mikela.
Lūdza, lai atceļu tavu piekļuvi šeit un sūtu tevi kopā ar CAL uz mājām.
Nē, man to vajag, jo es...
Ko?
Henrij!
Ko?
Es braukšu tev līdzi.
Man tikai jāpārģērbjas.
Kad būsim galā?
Drīz.
Tev viss labi?
Es nezinu.
Es īsti nezinu, kas ir kas.
Vai tev viss labi?
Astronautam ir jāmāk visu salikt pa dažādām kastītēm.
Ielikt kastītē, aizvērt,
vairs par to neuztraukties.
Un ķerties pie citas problēmas citā kastītē.
Varbūt mums jāsadabū dažas kastītes.
Īstas.
Piemēram, pērlīšu kārba.
Pag, tev to kārbu vajag.
Pirmā kastīte.
Atkritumu maiss.
Atkritumu maiss?
Es neredzēju atkritumu maisu ar smaidošu skeletu.
Tas bija sievietes līķis.
Tā Vaļa.
Lūk, kas ietriecās SKS.
Otrā kastīte.
Pola nāve.
Tas, kas notika tur augšā.
Kad biju tur viena pati, kad man rēgojās.
Tas, ko redzēju, kopš atgriezos mājās.
- Trešā kastīte. - Tie ieraksti.
- Ceturtā? - Kapsulas.
Piektā.
Tu, es un tētis. Tā ir vissvarīgākā kastīte.
Kas tajā ir?
Vainas sajūta, ka atstāju tevi uz gadu.
Tevi sāpināju.
Vainas sajūta, ka sāpināju tēti.
Kā tu sāpināji tēti?
Alise, es...
Kas ir Vaļa?
Tā sieviete.
Viņa riņķo ap Zemi.
Viņa ir mirusi.
Viņa ir mirusi kosmonaute.
Bet tu nedzirdēji mani runājam par negadījumu.
Nē.
Vai Vaļa esmu es?
Viņa nerunā kā tu.
Tātad viņa runā.
- Bet man likās, ka viņa ir mirusi. - Viņa ir pa pusei dzīva, pa pusei mirusi.
Viņa ir tāda kā...
Kaut tas ieraksts būtu skaidrs!
Kurš?
1967. gada 23. novembris.
Redzi, nesanāk. Ir tikai troksnis.
Uguns! Uguns! Kapsula deg!
Divdesmit viens.
Mammīt, tā ir Vaļa.
Mamm!
Divdesmit viens.
Četrdesmit, četrdesmit divi.
Man ir karsti. Karsti.
Divdesmit viens.
Karsti.
Uguns! Kapsula deg!
Divdesmit viens. Divdesmit viens.
Vai viņas balss skan tā?
Jā.
Trīsdesmit, četrdesmit, četrdesmit divi. Man ir karsti. Karsti.
Viss ir nepareizi.
Bad?
Bad!
Bad?
Vai tu mani dzirdi?
Dzirdu teicami, Hjūstona.
Tu vairs nelieto zāles.
Man vienreiz pietiek.
Es uzkonstruēju iekārtu - auksto atomlaboratoriju.
Tā atradās uz SKS klāja.
Tā...
Šķiet, tā visu ir padarījusi sliktāku.
Mani tas neinteresē.
Vai tur ir tāda astronaute Džohanna Ēriksone?
Es pēc tevis aizbraukšu, Henrij.
Agri vai vēlu.
Tu nevari. Kas izdarīts, izdarīts.
Es aizbraukšu.
Un, ai, kā es visu sačakarēšu!
Es pat nezinu, vai tu tur esi.
Kā tu varētu mani aizskart?
Nu, es panācu, ka tu piečurā bikses.
Kļūst sliktāk. Kāpēc neatbildat?
Visapkārt liesmas. Uguns! Uguns!
Kapsula deg.
Divdesmit viens.
Četrdesmit, četrdesmit divi. Man ir karsti.
Ko viņa saka? Mammīt?
Viss ir nepareizi.
Viņa saka - viss ir nepareizi.
Visapkārt liesmas. Uguns! Uguns!
Kapsula deg.
Divdesmit viens.
ELMEDĀLENA
VINDELELVENA, ZIEMEĻZVIEDRIJA
Velns!
- Ko? - Kas tas ir?
Tas ir ceļš.
Te nav divu ceļu. Esmu te bijusi miljoniem reižu.
Viss kārtībā. Tas ir īstais.
Vai arī brauksim pāri ezeram.
Mammīt!
Viss kārtībā. Tā te cilvēki dara.
Mēs tā jau esam darījušas. Atsprādzē drošības jostu!
Mammīt!
Mammīt, man bail.
Viss kārtībā, meitiņ.
Kas tas par troksni?
- Tas ir tikai ledus. - Ko?
Neuztraucies. Tas ir kādu metru biezs.
Mamma?
SKS - ROSKOSMOS 14/10/21 - DŽ. ĒRIKSONE
Sveika, Alise! Labrīt!
Tu tikko pamodies?
Vai tu sapņoji par Zemi vai kosmosu?
Par Zemi.
Mums jārunā čukstus.
Cik pulkstenis?
Apmēram pusstunda līdz rītausmai.
Es pēc tevis ilgojos.
Skat! Re, kur tu esi.
Pamāj pati sev!
Mamma?
Mamma!
Džo!
Mammīt, kas tas bija?
Neviens.
Tas bija Vendijas tētis.
Nē.
Nē, tur sarunājāmies mēs abas. Tieši pirms avārijas.
Tā nebiju es.
Es nerunāju zviedriski.
Es tevi nesaucu par mammu.
Mamma!
DIRKA HEIDEMAŅA, BOBIJA MAKGĪ UN SIMONES BĒRAS PIEMIŅAI
Tulkojusi Aija Apse