Мамо, куди ми йдемо?
За озером є ще один будиночок. Швидше.
Доню, що ти робиш? Не можна зупинятися.
Я залишаю слід. Як у «Гензель і Ґретель».
Пам'ятаєш, ти читала мені «Гензель і Ґретель»?
Є ще один будиночок.
Такий, як наш, але це не він.
Ми не загубимося. Ходімо.
Мамо.
Мамо!
ЗОРЯНЕ МІСТЕЧКО – 80 КМ ВІД МОСКВИ
Вона на себе не схожа.
Усе ж таки це твоя мама.
Вона наче мертва.
Гей, Еліс.
Що як вона залишиться там?
СУЗІР'Я
Я хочу
скористатися нагодою і згадати нашого колегу й друга командира Ланкастера.
Він був надзвичайний, веселий, відданий роботі й розумний.
Люблячий чоловік і батько, чудовий лідер.
Неможливо описати словами, як ми за ним сумуємо.
Прошу, питання.
Як гадаєте, що спричинило аварію?
Зіткнення.
Добре. Але – з чим?
Певно, з дуже маленьким об'єктом.
На борту є системи попередження про уламки.
Попередження було. Та не було часу...
Ми ведемо спільне розслідування
й не хочемо давати відповіді передчасно.
- Вибач, що перебив, Джо. - Нічого.
Вашу місію завершено?
Зможете провести трохи часу з рідними?
Ми... Ні, місію не завершено.
Попереду дев'ять місяців,
експериментів і збору даних, які...
Моя особиста місія – відстежувати
фізичні й неврологічні наслідки тривалого перебування в космосі...
А ви зараз відчуваєте такі наслідки?
Ну, я...
Я почуваюся значно краще, ніж кілька днів тому.
Але...
там забуваєш, як пахне Земля.
У космосі нема погоди.
Нема пір року.
Тому так приємно відчути осінь і запах дощу.
Я рада, що повернулася додому.
У вас усе гаразд?
Усе чудово.
Дивіться, нас знову троє.
- Де його поховають? - Не знаю, доню.
ЖИТЛОВИЙ БЛОК НАСА В ЗОРЯНОМУ МІСТЕЧКУ
Арлінґтон?
Там поховані такі люди, як Ніл Армстронґ і Джон Кеннеді.
Люди, що жили в старовину?
Це американці,
відомі завдяки мужнім і важливим вчинкам.
Герої, як твій тато.
Еріко,
він був великою людиною. Співчуваю.
Мене звати Фріда.
ЛАБОРАТОРІЯ ЗОРЯНОГО МІСТЕЧКА
Ми принесли прилади, які змогли підняти.
Обставини не ідеальні, але...
Байдуже.
Дивись.
Ось що було...
перед самим зіткненням.
Ефект інтерференції.
Те саме я побачив, коли зняв дані в Байконурі.
- Що? - Точно те саме.
Як? Це можливо лише в космосі.
- Добре, покажи. - Запису нема.
Тобто пізніше ефект зник, але він точно був. Я бачив.
Я знаю, що його спостерігали на МКС,
але на Землі він не тривав би.
- Це неможливо. - Саме так, Ерін.
І тому ми знову проведемо експеримент. Використаємо всі прилади.
ТЕПЛОХІД BERNICE, П'ЯТЬ КІЛОМЕТРІВ ВІД УЗБЕРЕЖЖЯ КАЛІФОРНІЇ
Вітаємо вас на четвертому Берні-коні.
ФЕСТИВАЛЬ НАУКОВОЇ ФАНТАСТИКИ 2021
Привіт, Баде. Баде.
- Привіт. - Скільки тобі платять?
Дуже мало.
За десять днів розмов з навіженими на кораблі.
Глянь на цього типа.
Я ходив по Місяцю, й от як завершується моя прогулянка.
Мушу брати участь у дебатах з йолопом.
- Вітаю. - Принести вам води?
Мені заплатили 250 доларів. І 20 – за кожен автограф.
І все це під час космічної трагедії.
Кажу тобі: це негарно. І невчасно.
І ці дурні припущення про те, що сталося зі мною
та іншими...
Чорт.
Конференції значно кращі за роботу актора.
По-перше, значно більше сексу.
Мені набридло це слухати.
Тепер усе так.
Мені набрид статус кво.
Усе зміниться.
- Привіт. - А ось і інопланетяни.
- Підпишіть для Софі Космос... - Так.
Говорімо пошепки.
Чому?
У Лабораторії холодного атома проводять складний дослід.
- Привіт, Еліс. - Привіт, Поле.
Сьогодні важливий день для мами.
Лабораторія реактивного руху. Дані з ЛХА:
сигнал ядра – зелений, магніти вирівняні на позиції, 25,5.
- Прийняв. Фаза шість. - Прийняв.
- Температура ядра. - Я дуже скучаю за тобою.
І я за тобою, мамо. Будь обережна, як вийдеш у космос.
Я завжди обережна.
Дивно, що тут не чути сигналу попередження про космічне сміття.
Я добре пам'ятаю, що його чула.
Важливо знати, чи був сигнал перед зіткненням.
А що скажуть ваші колеги?
Я його не пам'ятаю.
У системі попередження про космічне сміття сигналу не зафіксовано.
Я спав.
Отже, сигналу не було.
Відповідальність – НАСА,
відшкодування збитків – НАСА.
Що це за звук? Я його чула.
Не один, а кілька разів.
Статичні завади.
Усі системи зв'язку відкриті.
Наказ екіпажу зібратися в евакуаційній капсулі «Союз-1».
У «Зарі» вогонь і дим.
- Зник струм. - Г'юстон,
між нами й «Союз-1» – пожежа.
Ідіть натомість у «Рассвєт».
- Ерікссон. - Андрєєв.
- Бростін. - Сурі.
- Я застряг. - Ерікссон, Бростін,
пожежу загашено.
Об'єкт, що з нами зіткнувся, відображався як завада
у вузлах електромереж і фермах.
Це невідома одиниця космічного сміття.
Дайте відео виходу в космос.
Джо, з Полом працюють медики. Продовжуй роботу за бортом.
Прийнято. Тримайте мене в курсі. Куди мені тепер?
Хай прямує до ферми.
Важливо відремонтувати допоміжну систему життєзабезпечення.
Джо, ми не бачимо твого відео. Перевір камеру.
Зрозуміла. У мене горить червоний. Якийсь дефект. Прикро.
Тут ми втратили зображення.
І в нас нема повного запису того, що було далі.
За зовнішні камери відповідає НАСА та ЄКА.
Камери пошкоджено через зіткнення.
Отже, ми не можемо назвати об'єкт, з яким ви стикнулися.
Це було тіло.
Людське тіло.
Це було тіло жінки в скафандрі й шоломі космонавта СРСР.
Тіло буле зневоднене,
муміфіковане.
Я простягла руку, щоб його торкнутися,
але воно вивільнилося й продовжило політ.
Командире,
ви розумієте, наскільки малоймовірно те, що тіло залишалося в космосі цілим
щонайменше 32 роки, з моменту розвалу СРСР?
І що такий об'єкт міг врізатися в МКС?
Так.
Авжеж я розумію...
Є одне місце у вилучених нами записах розмов.
«06:55:48. Ерікссон.
"У мене достатньо кисню?"»
Чому ви попросили перевірити рівень кисню?
У моєму скафандрі не було виявлено проблем з рівнем кисню.
Перевірка показала, що я...
Я не про це питала.
Чому ви попросили перевірити рівень кисню?
Я боялася, що в мене...
гіпоксія.
Що ваш мозок отримує недостатньо кисню?
- Так. - Чому?
Бо, як і вам зараз,
мені було важко повірити в те, що я бачу.
Не було зареєстровано жодного випадку зникнення космонавтів
вище Лінії Кармана.
Правда ж?
- Так. - То як ви це поясните?
Думаю, треба почати досліджувати космічне сміття.
У вас уже були такі випадки?
Даруйте?
Чи були у вас симптоми гіпоксії,
браку кисню,
під час виконання місії – до чи після?
Симптоми гіпоксії включають втрату пам'яті...
дезорієнтацію...
галюцинації.
Ні.
Не було.
Дивіться під ноги.
До додаткових вказівок лікаря приймайте по одній таблетці на день.
Що це?
Фолієва кислота й вітаміни D та B-12.
Конденсату нема, тільки рештки.
Але він був.
Герні, та ну. Він існував не довше за мільйонну частку секунди.
«Генрі, та ну?»
Думаєш, я бачив привида?
Не говори зі мною, як з дурним.
А ти не говори зі мною, як з секретаркою.
То як ти поясниш те, що коли ми вчора перевірили дані,
побачили ту саму картину, що й під час експерименту на МКС?
Це глюк.
- Це ж російські прилади. - Усе. Досить.
Вибач, що наговорив грубощів, Ерін,
але, хоч зараз його нема, він точно був.
Ефект інтерференції.
Ми мусимо зрозуміти зв'язок.
У тебе красива зачіска.
Я приділяю мало уваги волоссю.
З віком ти все гарніший.
Оце так.
Здається, ти щойно зробила мені комплімент.
Я скучила за тобою.
І я за тобою, Джо.
Я почувався так, наче тонув...
розумієш?
Ага.
Вибач, що змусила тебе так почуватися...
Ні, ні.
Ми ж про це домовилися. Так?
Вино.
Забув про вино.
Тату.
Може, маму покличеш?
Мама вже вдома. Ти знаєш?
Вона геть забула шведську?
Тату.
Що таке, доню?
За рік до запуску «Аполлона-11»...
ВАДИ КОНСТРУКЦІЇ КАПСУЛИ «АПОЛЛОН»
...у командній капсулі було зафіксовано 10 000 вад,
у тому числі 500 небезпечних дефектів систем життєзабезпечення.
Один з них спричинив пожежу на «Аполлоні-9».
Загинуло троє людей.
Часу усунути ці дефекти
до старту Армстронґа, Олдріна та Коллінза не було.
Але ж ви сказали, що на це був цілий рік.
Думаєте, специ НАСА весь той рік чухали собі геморой?
Я хочу сказати,
що ми щойно втратили в космосі людину,
астронавта.
Реальну людину з реальною сім'єю...
- Четвертий пункт: пояси Ван Аллена. - Сер, майте повагу.
Ми щойно втратили цілу Міжнародну космічну станцію...
Рівень радіації між Землею і Місяцем високий,
а борт командного модуля відносно тонкий,
тому астронавти мали зазнати радіаційного ураження.
Ви б уже померли від лейкемії.
На виході з земної атмосфери
швидкість сягає 16 000 км/г.
Ви за мить проходите крізь пояси Ван Аллена.
Радіоактивні частки не встигають вплинути на тіло.
Ось. Я відповів.
Не слід було цього робити, та я відповів.
Слід було просто кинути вас у море.
Дозвольте спитати.
Гадаєте, ми літаємо в космос
чи лише вдаємо, що літаємо?
Що скажете, сер?
Думаєте, МКС – казка?
Ні. Я вірю, що вона існує.
Мене не було на «Аполлоні-11», тож я не знаю, чи ходили вони по Місяцю.
Але я був на «Аполлоні-18»,
і я точно по ньому ходив.
Ага. Я читав вашу книжку.
Так, дітки. Книжку можна придбати на виході.
У ній повно неточностей і вона нічого не варта.
Вибачте?
У ній повно інформації, яка не відповідає фактам.
Ви помилилися навіть з ім'ям першої собаки.
- Хто її взагалі написав? - Я.
Думаєте, я не знаю ім'я першої собаки?
Не знаю. Ви робите помилки, сер.
Я вважаю, вам навіяли брехню. Або у вас ненадійна пам'ять.
Добре подумайте перш ніж називати мене брехуном.
Мабуть, ви таки долетіли до Місяця.
Може, до того часу були виправлені якісь дефекти.
Але на «Аполлоні-13» майже сталася катастрофа.
А через шість років, під час вашої місії, загинуло двоє.
Ви самі пишете нісенітницю,
або повторюєте навіяну оповідь, що позбавлена сенсу.
Привіт, крихітко!
О боже.
Ну. Господи боже!
Ні!
Куди це ти?
Усе добре?
Не знаю. Чудернацькі відчуття.
Хочеш про це поговорити?
- Та ні. - Точно?
Так. Точно.
У мене дуже набрякли ноги.
У космосі
рідина збирається в голові,
а тепер стікає вниз.
Тримаю.
Точно?
Тримай мене міцно, добре?
- Так. - Добре.
- Ти забилася? - Ні. Усе добре.
Мабуть, приведи татка.
Вибач.
- Усе буде добре? - Так. Приведи татка.
- Точно? - Так.
Агов.
Еліс?
Ось.
Як ти? Ти впала. Я тебе підніму.
Отак.
Я в нормі. Усе добре.
Усе добре.
Рукавиця Еда Вайта з першого виходу в космос американців.
Фотокамера, загублена Майклом Коллінзом за бортом «Джеміні-10».
Теплозахисне покриття, загублене під час STS-88.
І ці сміттєві пакети,
скинуті космонавтами «Скайлеб» у 1973 і 1974 роках.
Думаю, пакет зі сміттям – хороше пояснення.
Може, аварію спричинив пакет зі сміттям?
Ні, не думаю, що це був пакет зі сміттям.
Гляньте на розмір і форму цього пакета.
Якби я побачила пакет зі сміттям, то так би й сказала.
Невже не зрозуміло?
Заспокойтеся, командире.
Але ніхто не повинен вірити вам на слово.
...одинадцять, 12, 13, 14,
16, 17, 18, 19, 20!
Хто не сховався – я не винувата!
Ми не отримаємо такий самий результат, хоч би як хотіли.
Такий самий?
Ось такий самий результат.
Генрі, це малюнок.
За них не дають Нобелівської премії.
Знаю, Ерін.
Я вже її отримав.
Ага. У 1981 році.
Допоможи мені.
Я присвятив цьому чортовому експерименту 35 років життя.
Чому ти бачиш результати, а я – ні?
Через ефект спостерігача.
Це єдине пояснення...
Або в мене галюцинації.
Гей!
Знайшла!
Що ти зробила з кроликом? Це мій кролик.
- Я нічого з ним не робила. - Чому ти так жахливо поводишся?
Не можна бути такою лихою з чужими кроликами.
- Ось твій дурний кролик. - Але чому ти так учинила?
Робиш, що хочеш, бо твій тато помер.
Це твоя мама мала померти.
Вона – божевільна сука.
Так каже моя мама.
І твоя мама – сука.
Подивимося на слайд.
Це пакет зі сміттям, скинутий за борт «Міра» космонавтами СРСР.
НАСА вважає, близько 350 таких пакетів...
Командире, ми ставимося до вас і вашого вчинку виключно з повагою.
Але вся радянська космічна програма
більше не таємниця.
А ще є десятки мемуарів космонавтів, інженерів і диспетчерів,
які розповідали про бачене навіть після розпаду СРСР.
Ми знаємо, з кого складалися команди, хто й коли літав, хто не літав.
І знаємо, що ніхто й ніколи не зникав у космосі.
Ви побачили те, чого не було.
Бо переживали сильний стрес.
Таке буває.
На сьогодні – все.
Поговоримо в моєму кабінеті.
Генрі.
Слухай, я ризикую, підтримуючи тебе.
Буде погано, якщо все зведеться до того,
чи отримував твій мозок достатньо кисню.
Вони й далі намагатимуться виставити тебе ненадійною,
бо не хочуть визнавати,
що аварію могло спричинити їхнє сміття.
Я знаю, що я, бляха, бачила.
Ти приймаєш вітаміни?
Ти що?
Не знаю, що з тобою сталося, Джо.
Але добре думай, що говориш.
ЖИТЛОВИЙ БЛОК ЄКА ЗОРЯНЕ МІСТЕЧКО
Маґнусе!
Тримаю.
Я не знаю, що діється. Почуваюся так, наче я – не я.
Добре. Заходьмо всередину.
- Що... - Сідай отут.
Вони весь час на мене нападають.
Ясно.
- Я хочу додому. - Зрозуміло.
Знаю.
Спробуй розслабитися.
Добре?
Хочеш роззутися?
Добре.
Отак. Один зняли.
Я тебе кохаю.
І я тебе.
Устанеш?
Давай... Отак.
Отак. Усе гаразд?
Підніми руку. Так.
Ось де ти.
- Привіт. - Привіт.
Як справи, Еліс?
Не знаю.
Тебе щось турбує?
Ви літали на Місяць?
Один раз. У 1977 році.
І як політ?
Дуже добре.
А тут ви чим займаєтеся?
Усякою наукою.
Якою саме?
Чула про квантову фізику?
Так. Але не знаю, що це.
- А хотіла б знати? - Авжеж.
Довгий час наше бачення світу
формувала так звана класична фізика.
- Чула про таку? - Наче так.
Це основні способи вимірювання й передбачення предметів та явищ.
Та от з'явилися такі люди, як Альберт Ейнштейн.
- Знаєш про такого? - Так.
Він почав займатися дуже маленькими штуками –
атомами, субатомними частинками й формами коливань.
І зрозумів, що закони класичної фізики до них незастосовні.
Оце так диво.
Поки що ми не можемо передбачити їхню поведінку.
Наприклад, один предмет може одночасно бути у двох різних станах.
Одна й та сама частинка
може бути чорною в одному світі
й білою – в іншому.
А між цими світами є граничний простір,
в якому вона буде й чорною, й білою одночасно.
І ці частинки не хочуть обирати стан,
поки на них хтось не подивиться.
Це божевілля.
Так, божевілля.
Але це реальність.
Я винайшов прилад, який ми відвезли в космос.
- З ним я надіявся знайти відповіді... - Вам вдалося?
Не знаю.
Я ніби щось і побачив...
та, схоже, це «щось» не хоче, щоб його бачили.
Як у грі в хованки.
Точно так, як у грі.
Еліс.
Пробач, що я...
покинула тебе саму.
Я така сама, як і була?
Не зовсім.
А що не так?
Ти по-іншому на мене дивишся.
Як я на тебе дивлюся?
Наче я тобі подобаюся.
Ясно.
- Я привів ваше дитя. - О, вітаю.
І хочу подякувати, що повернули мені моє.
Лабораторія холодного атома належить не ЄКА.
Ви не мусили, але допомогли. Я вам вдячний.
- Джо Ерікссон. - Генрі Кальдера.
Ми вже знайомі.
Так.
Ви учасник програми «Аполлон».
Усе доросле життя.
ЛХА, цей... експеримент – він важливий?
Для мене – так.
Ви опинилися між велетенськими бюрократичними машинами, командире.
Усі вони функціонують за власним планом. Не лише російська. Усі.
Пильнуйте, щоб вас не розчавило.
Ті, хто бував у космосі,
повинні себе берегти.
Якщо захочете поговорити...
Дякую.
- Я думала, ти вдома у Венді. - Ми посварилися.
- Через що? - Вона сказала, що її мама...
Її мама вважає, що ти божевільна.
Я знайшла той скафандр.
Який я бачила.
Який у нас врізався.
Дивіться. Це...
Скафандр для місій із Зоряного містечка початку 60-х.
Починаючи з «Салюта-7».
Ти знаєш, хто це?
Хто?
КОСМОНАВТКА ПОВЕРТАЄТЬСЯ З КОСМОСУ
Ірена.
Я ж не кажу, що бачила її.
Та якби... якась місія СРСР провалилася,
це приховали б.
Я чув, що Ґаґарін був у космосі не перший.
Ні, справді. Перший був... Владімір Іллюшин.
Але він упав у Китаї,
тому його відвезли додому й посадили під замок.
Це теорія змови. Не будемо її обговорювати.
Це не теорія змови. Я це бачила на власні очі.
Що вважається найменш надійним доказом?
Одрі.
Що вважається найменш надійним доказом, Джо?
Покази свідка.
Ти ж учена й знаєш це.
Ось воно.
ЦЕ ДЕРЕВО ПОСАДИВ У 2020 РОЦІ ПОЛ ЛАНКАСТЕР
Воно нібито всохло.
Навесні оживе.
Тримайте.
Можна я хвилинку побуду тут сама?
Авжеж.
Так.
Моє серце висить десь між зорь.
З нього летять іскри...
в інші нестримні серця.
Ось фото пакета з медичними відходами зі станції «Мір».
Такі використовували у вісімдесятих.
Їх на орбіті ще кількасот.
Будьмо чесні: зображення схожі.
Сміття СРСР. Це не наша фінансова відповідальність.
Маєте взяти до уваги, що тоді всі ви зазнали тяжкої травми.
Добре.
Повторіть.
Добре.
Ви відмовляєтеся від твердження, що бачили скафандр?
Так.
Ми дуже раді, що досягли консенсусу.
Чудово, Джо. Ви молодець.
Тепер нам можна додому?
КЕЛЬН, НІМЕЧЧИНА
Ми купили нову машину?
Що?
Нащо ти це зробила?
Думала, він полетить.
Ти впустила його на підлогу, наче якась недоумкувата.
Еліс, віднесеш свою валізу нагору?
- Усе гаразд? - Так.
У нас нова машина?
- Що? - Вона синя.
Так.
А не червона...
У нас же наче була червона.
Ні. Вона синя.
Коли ми востаннє таке робили?
Чомусь мені від цього стає краще.
Ти вже це казала.
Тобі сниться Земля чи космос?
Мені завжди сниться космос.
Сниться, що я нескінченно літаю навколо Землі.
Цікаво, чому?
Ти щось приховуєш, Ірено.
Чому ви так наполягали, що то був не загиблий космонавт?
Бо ніякого загиблого космонавта не було.
Може, й був.
Я помираю...
У мене лімфома. Четверта стадія.
Отже, це останній раз.
Невже ти справді вмираєш, Валю?
Увімкни музику. Яку хочеш.
Тобі чомусь гірше?
Справді?
- Відколи сталася аварія? - Авжеж, мені гірше.
Я не знаю, що зі мною буде.
Боюся лише, що не буде ні раю, ні пекла.
Що тут у нас?
Вибачте.
- Хочете приєднатися? - Ні.
Я хочу прогулятися разом з вами.
Жоден керований апарат не приземлився
ближче півтори тисячі км від запланованого місця,
а вам вдалося посадити непілотований модуль
за 500 метрів від місця, де чекав американський «Франклін Рузвельт».
Так. Мені й двом трупам.
Ви що, вважаєте, що я вбив тих людей?
Це мета змови проти мене? Звинуватити мене в убивстві?
Авжеж ні.
Але дуже зручно, що ви знепритомніли під час розгерметизації.
Розкажіть мені, як це зручно:
опритомніти поряд з трупами друзів.
Послухайте, ми ходимо колами.
Я спираюся на докази.
- Керівна посада в поліції – 30 років. - Перестаньте.
Військовий пілот – 60 років.
Фізик-теоретик.
- Космонавт. - Алкоголік, що страждає на депресію.
Ви можете мені допомогти?
Що?
Бо ви маєте рацію.
Є провали в пам'яті. Я пам'ятаю не все.
- Що, наприклад? - Я його полагодив...
Я полагодив усе на «Аполлоні-18».
Мої друзі були живі, та раптом – вони трупи.
Вибачте, як ви його полагодили?
Полагодив.
Ми долетіли до Місяця, і я жодного разу не схибив.
- Це Генрі винний. - Що?
П'ятдесят років бренді й пігулок. Генрі Кальдера.
Генрі?
- Допоможете мені? - Не підходьте.
Бо я не стоятиму тут і не говоритиму
з таким огидним довбаним покидьком.
Сказати, як я знаю, що я був там?
Бо в мене в голові дірка.
А ти нічого не знаєш, бо ти там не був.
І ви там не були.
- Козел. - Невдаха.
- Ні, ні. - Шарлатан.
Знаєш... Я не невдаха!
Мамо, я не думаю, що є ще один будиночок.
Я думаю...
Що?
Що коли люди стривожені, їм може щось ввижатися.
А ті, що бували в космосі,
багато що пережили.
Я не хочу тебе образити...
Не хочу тебе засмучувати, та думаю, що ти маєш рацію...
Я думаю, що ти не моя дочка.
Але... якщо це так, то хто ти?
Що ти зробила з моєю мамою?
СВІТЛІЙ ПАМ'ЯТІ ДІРКА ГАЙДЕМАННА,
БОББІ МАКДЖІ І СІМОНИ БЕР.
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко