EN NETFLIX-SERIE
Var och en bär sin egen saga
Varje röst bär en melodi
Våra världar kan mötas när vi
Sjunger här i harmoni
Åååh, nästan hav och nästan land
Åååh, och jag vet vem jag är Här där jag dansar fram
Åååh, nästan hav och nästan land
Åååh, och jag vet vem jag är Här där jag dansar fram
BÄSTISDAGEN / DEN VITA VALEN
Okej. Redo?
Nej, vänta.
Vi gör…
Sen… Och igen.
Sen kör du, jag, och sen…
Okej. Är du redo?
-Du är en bra danspartner, Pixie. -Detsamma.
-Jag behöver vatten. -Jag med.
Sisten dit är en rutten fluffsmörgås.
Vi suckade likadant.
Jag älskar när vinden blåser genom manen.
Jag med.
Det är så blåsigt.
Kelp, jag kom precis på
nåt riktigt, riktigt, riktigt, riktigt, riktigt, riktigt fantastiskt.
Det var sex "riktigt".
Det är sex, tro mig.
Vi gillar båda att dansa, dricka från bäcken och varma vindar.
Ja, det gör vi.
Det betyder nåt stort, va?
Jag tror det.
-Vad tror jag? -Vi är inte bara vänner.
Vi är bättre än vänner.
Vi är bästa vänner.
Som bästa vänner behöver vi…
Bästis-hornband.
Ett till dig och ett till mig.
Jag gillar det. Tack, Pixie.
Vad har man bästa vänner till? Kom, jag har nåt att visa dig.
Finns det mer?
Roliga moln.
Det var därför jag tog hit dig.
-Bjöd du inte hit alla idag? -Jo.
Men jag bjöd in dig tidigt.
Jag ville att du skulle se det först.
Jag kan titta på dem hela dagen.
Vi tittar inte bara på dem.
Vi åker på dem.
Jag älskar det.
Jag visste det. Hoppa på ett.
Ramlade du av?
Nej, jag hoppade.
Det roliga är att stanna kvar.
Kom igen, prova igen.
Radiomoln.
Ännu roligare.
Varför hoppar du av?
Jag gillar inte att åka på dem.
Jag gillar inte att åka så fort. Och guppen är inget för mig.
Men det är omöjligt.
Jag älskar att åka på molnen.
Toppen. Så hoppa upp igen.
Men vi är bästa vänner.
Vi gillar samma saker.
Jag gillar att titta på molnen. Och titta, alla andra kommer.
De kan åka med dig, och jag kan titta på.
Vad säger du om det? Pixie?
Jag vill nog inte leka mer.
Pixie!
Kelp, vart ska Pixie? Hon sa att hon hade en överraskning.
Det kommer att vara en bra en.
Är det tacos? Jag hoppas det.
Kelp, är det tacos?
Vet du vad det är?
Ledsen kelp? Det är ingen bra överraskning.
Pixie hade en bra överraskning.
Roliga moln.
Hon ville visa er.
Men hon sprang iväg, och jag vet inte varför.
Vi frågar henne. Vart tog hon vägen?
Jag vet inte, men vi borde kolla att hon mår bra.
-Kom. -Vi kollar hennes favoritställen.
Han skulle gilla de roliga molnen eftersom jag gillar dem.
Eller hur?
Som ni två.
Det märks att ni är bästa vänner, för ni går likadant.
Förlora aldrig ert band.
Det är så speciellt.
-Pixie? -Var är du, Pixie?
-Pixie! -Var är du, Pixie?
Pixie!
Var är du, Pixie?
Pixie, är du här?
Hon är nog inte i stocken.
Man vet aldrig.
Hon är inte i köphörnan.
Men de här var där.
Jag vet inte varför hon stack.
Det är konstigt. Hände nåt innan hon stack?
Ja, berätta allt.
Jag bäddade sängen, städade rummet, dansade,
åt bläckpannkakor och sen…
Okej, kanske inte "allt" allt.
Minns du när vi brukade dricka från bäcken?
Er vänskap är så vacker.
Jag hade en sån bästa vän.
Ni sitter på hans ansikte.
Pixie!
Pixie?
Inte Pixie.
Men kul.
Pixie?
-Jag tror inte att hon är i hålet. -Inte jag heller.
Men det är kul att gräva.
Innan hon stack,
delade ni er kärlek till att dansa, dricka ur bäckar och varma vindar?
Sen visade hon mig molnen.
Hon hade kul när hon åkte på dem.
Sen sprang hon iväg. Nåt måste ha gjort henne upprörd.
-Vad? -Jag kanske gjorde Pixie upprörd.
Kelp.
Vad är det här?
Hennes bästis-hornband.
-Så hon var här. -Ja.
Vi måste bara fortsätta kolla.
Ja, vi får fortsätta leta.
Fortsätt göra allt tillsammans.
Förlora inte er bästa vän.
Pixie!
Jag tänker på Kelp så mycket att jag kan höra honom.
Pixie? Pixie!
-Där är du. -Pixie!
Vi hittade henne!
Jag visste att hon skulle vara vid trädet.
Juni, vi stannar här.
-Varför? -De behöver en sekund.
Jag har saknat dig.
Letade du efter mig?
Självklart. Du är min bästa vän.
Du stack.
Varför stack du?
För att vi inte kunde vara bästa vänner.
Varför inte?
För att…
Titta på grodorna.
Jag tittar, men jag förstår inte.
Bästa vänner ska göra och gilla samma saker.
Titta hur grodorna hoppar.
Jag älskade molnen, men du gillade dem inte alls.
Så vi kan inte vara bästa vänner.
Jag vet inte om det är sant.
Så klart det är sant.
Ser du grodorna?
En gillade att plaska, men inte den andra.
Vi är bästa vänner som grodorna. Vet du hur jag vet det?
För vi hade så kul.
När du stack blev jag orolig och saknade dig.
Jag saknade dig också.
Det är för att vi är så olika som vi blev vänner.
Är det?
Ja, om jag hade varit som du,
Då hade du inte behövt lära mig att vara en enhörning.
Det är sant.
Så det kanske är bra att vi är lite olika.
Kan vi fortfarande vara bästa vänner?
Självklart.
-Åh, nej. -Vad?
Jag tog av mig hornbandet.
Jag har dig, bästa vän.
-Tack. -Vad har man bästa vänner till?
-Du, Kelp? -Ja?
Fem, sex, sju, åtta…
DEN VITA VALEN
Här är min soliga plats.
Känn solen på ryggen.
Ta ett djupt andetag.
Får jag andas ut nu, Ollie?
-Vad tittar du på? -Den är här.
Min svävande vita sten.
Den kommer sällan.
Så det är så speciellt när jag ser den.
Den sprutar vatten.
Det är ingen vit sten. Det är den vita valen.
Är min sten en val?
Menar du allvar?
Ja, den vita valen är min vän.
De kommer förbi på väg till varmare vatten.
Min sten är en val.
Det är som magi.
Det finns så mycket magi i havet.
Ja, havet är magiskt.
Och den vita valen är bäst.
Vi har fest och hurrar när de simmar förbi.
Men valen är där och du här.
Du kommer att missa allt!
Nej, de är ändå långt borta.
Därför ser de så små ut.
De är faktiskt stora.
Hur stor?
Det är bara en val,
men de är lika stora som hundra såna här moln.
Inte en chans.
Vad stort.
Det vore en dröm att se den vita valen på nära håll.
Ja.
Jag kanske till och med kan skaka deras fena.
Ja.
Men det kan aldrig hända.
-Varför kan det aldrig hända? -Varför kan vad aldrig hända?
Varför kan vad aldrig hända?
Varför kan inte Ollie följa med ner och träffa den vita valen?
En enhörning under ytan?
Vad lustigt.
Jag är en enhörning som är under ytan.
Du räknas inte.
Tror ni att jag kan det?
Kelp kan ju det,
men innan vi träffade honom gick enhörningar inte ens ut i regnet.
-Kan du simma? -Nej.
Jag kan lära dig.
Ja, Kelp kan lära mig.
Andningen, då? Hur ska du andas?
Just det, andningsgrejen.
Jag kan göra en bubbla åt dig.
Ja, Kelp kan göra en bubbla.
Okej.
Jag är här för att hjälpa till.
Jag är också här för att hjälpa till.
Men innan vi hjälper till, vad är den vita valen?
Jag ser en vit prick eller nåt.
Är det dem?
Vill du dyka ner och träffa en vit prick?
Det är ingen vit prick. Det är Kelps vän, den vita valen.
På nära håll är de stora som hundra moln.
De är större nu. De närmar sig.
VI måste sätta igång om vi ska göra dig redo i tid.
Ja!
Nu är jag redo att göra mig redo.
-Sen, då? -Jag ska lära dig simma.
Sparka…
Är det så här du lär honom simma?
Om han sparkar så här i vattnet, kommer han att simma.
Var stöttande.
Sparka…
Om det här ska funka måste du gå ner i vattnet.
Men jag fixade precis till hovarna.
Vatten förstör inte ditt hovlack.
Sanden känns så mjuk.
Mjuk…
Juniper, akta var du galopperar.
Kom igen, ta ett steg.
Såja, nu den andra hoven.
Såja.
Jag gjorde det. Jag är i vattnet.
Du har två hovar i vattnet.
Du måste ha hela kroppen i vattnet om du ska träffa den vita pluppen.
-Hon menar den vita valen. -Ja, valpluppen.
-Kom igen. -Du fixar det.
Fortsätt, ett steg i taget.
-Du fixar det. -Ja.
Nu behöver du bara sparka som vi övade.
Sparka…
Bra jobbat, Ollie!
-Du gör det! -Jag simmar.
-Kär! -Jag simmar!
-Ja! -Jag simmar!
Ja.
Jag kan inte tro det.
Jag ska dyka ner och träffa den vita valen,
tack vare dig.
Valpluppen är större nu.
För att de är närmare.
Det är dags.
Hejdå, Pixie och Juniper.
Nästa gång vi ses kommer det här att vara hoven
som skakade den vita valens fena.
Du fixar det.
Ha så kul, havsenhörningar.
-Är du redo för din huvudbubbla? -Redo.
Det kommer att kännas konstigt att ha huvudet under ytan.
Det funkade inte.
Vad konstigt.
Låt mig försöka igen.
Jag fattar inte.
Jag har tagit bubblor under ytan förut.
Men du har aldrig tagit en bubbla runt en enhörnings huvud.
Betyder det att jag inte kan?
-Nej! -Din gnista har alltid varit speciell.
Vi vet inte vad den kan göra.
Inte ens vuxna enhörningar förstår gnistan bakom din huvudbubbla.
Oroa dig inte, vi kan hitta ett sätt.
Där är du, vi har letat överallt.
De är nästan här. Du vill väl inte missa den vita valen?
Du måste gå. Jag vill inte att du ska missa det.
Nej, du måste gå.
Vad gör du?
Men om jag har din bubbla, vad ska du göra?
Hälsa den vita valen att vi ses nästa år.
Nån måste komma, annars missar vi dem.
Ollie kommer. Ta hand om honom.
Det är okej, vi har dig.
Jag längtar tills du får träffa mina vänner.
Tack, Kelp.
Tacka mig inte än. Vi måste se till att bubblan funkar.
Vi har dig, Ollie.
Den funkar!
Titta.
Häftigt.
Hej, Vågolin och Bläcky.
Hej, Theo. Det här är Ollie.
Hej, Vågolins föräldrar.
-Hej, Pecka. -Hej.
Hej, Farbror Pärla.
Hej, Tant Polypdopoulos.
Mamma och pappa, titta.
Ollie här är enhörning, som Kelp.
Hej, Ollie.
Vi har hört mycket om dig.
Kul att träffas.
Hej, Kelps pappa och mamma.
Kelp har berättat så mycket om er.
Vad kul att få träffa er.
På tal om det, var är Kelp?
Han kommer inte.
Han älskar den vita valen. Han skulle aldrig missa det.
Han klarar sig.
Han är med Pixie och Juniper.
Det fanns bara en bubbelgrej.
Det är Ollies dröm att träffa valen och skaka deras fena.
Kelp förverkligade min dröm.
Inte än, men…
Den vita valen!
-De är här! -Vi älskar dig, vita valen!
Vi älskar dig, vita valen!
Den vita valen är här.
De är enorma.
Vackra och enorma.
Skaka deras fena.
Kul att träffas.
Kelp hälsar också.
Såg ni det?
De är verkligen lika stora som hundra moln.
Tack för besöket.
Vi ses nästa år.
Simma försiktigt.
Undertexter: Josephine Roos Henriksson