HAWAIʻI KIRÁLYSÁGA
Keōuakūʻahuʻula,
akik eddig megtagadtak, a lábad előtt fognak heverni.
Veled van a tűz istennőjének természetfeletti ereje.
A vulkán a téged ért sérelmek miatt ébredt fel, főnököm.
Ha elfogadod őket, embereimet és körzetemet
a Kamehameha elleni harcba küldöm melléd.
Nem álltál Kaʻū mellett a király halálakor.
Hibáztam.
Megsértettél.
Hogy teszed jóvá?
Én védelmet ajánlok neked az istenek haragja ellen.
Te mit ajánlasz nekem?
Ez a husáng a Hilo koa,
amit Hanakahi uralkodásakor faragtak ki.
Benne rejlik népem manája.
Ezt nem én tettem.
Te tetted magaddal.
Mi mást kapok még?
A fogaid.
Ajánld fel a fogaidat a főnöködnek!
A husáng a családodé, hogy végezhessenek ellenségeinkkel.
De mostantól jól válogasd meg, ki előtt térdelsz le!
Vigyétek!
Keōuakūʻahuʻula!
Apád istene.
A tűz istennője veled van.
Senki nem kételkedhet benned többé.
Kaʻiana a ʻAhuʻula!
Maui gyermekeként érkeztél hozzánk.
Eme elefántcsont nyaklánccal
arra kérlek...
hogy vezesd seregemet...
annak hadvezéreként!
Mindegy, merre mész a világban,
köztünk mindig otthonra lelsz.
Hírét vettük,
hogy Hilo körzete Keōua mellé állt.
De a mi hadvezérünk...
legyőzi őket.
Behódolnak a vörösszájú fegyverek...
és Kū mennydörgő hangja előtt!
És a királyság a miénk lesz.
Egyetértetek?
Egyetértünk.
Itt van.
Kaʻahumanu!
Jöjj!
A csata előtt elrendelek valamit, amiről mindenkinek tudnia kell.
Ettől a naptól fogva
Kaʻahumanu a tanácsom tagja lesz...
és minden ügyben véleményt nyilváníthat.
Ezt a döntést hoztam.
Tudja meg minden főnök!
Holnap támadunk,
így a tanácsot feloszlatom.
Úgy látod a világot, ahogy mi nem.
Taníts meg minket erre!
A HADVEZÉR
Kész!
Tűz!
Tölts, és tűz!
Remek. Jól van. Tisztítsátok meg a fegyvereket!
A kiképzés után is van elég fegyverünk.
Min töprengsz?
Izgulsz?
Nem.
Cseppet sem kavar fel?
Nem.
Téged?
Hazudnék, ha tagadnám.
De... a félelem már nem úgy hat rám, mint régen.
Ezt hogy érted?
Mielőtt elmenekültem, mindennap farkasszemet néztem a halállal.
Sőt, a halálfélelem miatt menekültem,
mert tudtam, hogy bármikor utolérhet.
De már jól vagyok.
Mi változott meg?
Megtanultam lőni.
És már nálam vannak a muskéták.
Holnap istenekkel és emberekkel küzdünk meg egy királyságért.
Tudd, hogy bármi is történjék velem, ez itt a te otthonod is!
És itt van a családod.
Nem kell menekülnöd.
Ez a föld azután is a hazád lesz, hogy én már nem leszek.
Ártalmatlannak tűnnek így.
Olyan pusztítást hoz, amilyet még soha nem láttál.
Mindig melletted álltam.
Mégsem mehetek most csatába úgy, hogy kimondatlan dolgok vannak köztünk.
Azt hittem, meghaltál.
Mind azt hittük.
Vártunk, nem tudtunk semmit.
Tanakodtunk, hogyan végezted.
Hogy megmenthetjük-e még a manát a csontjaidból.
Mindenki beleroppant.
Én Kūpuohi mellett találtam megnyugvást,
ő pedig mellettem.
Ez életem szégyene,
de szeretem.
Elárultalak, Kaʻiana.
Halott bátyádat nem árulhattad el.
De már itt vagyok, és a családom nélkül nem nézhetek szembe Keōuával.
OʻAHU KIRÁLYSÁGA
Elhanyagoltalak, fiam.
Tudtam, hogy magadhoz térsz.
Hozzátok!
Heves a te véred is.
A fájdalomra.
Nem hibáztatlak a tettedért.
Nem a te hibád volt.
Nem láttam a mételyt,
ami a fiamat mérgezte.
Tisztátalan.
A halál majd megtisztítja.
Elég!
Ne!
Hawaiʻi királysága hamarosan az enyém lesz,
és együtt uralkodunk majd.
Hagyd életben!
Hadd éljen!
Elég!
A herceg megkímélte az életét,
én pedig elhozom neki a megtisztulást.
Kohala nyugtalan.
Kamehameha reggel kér tanácsot a háború istenétől.
Jól vagy?
A vulkán istennője Keōua mellé hívja a főnököket.
Maui Keōua mellé áll.
Kevesen vagyunk.
Úgy érzem, az istenek ellenem fordultak.
Erősebbé tettél minket, Kaʻiana.
Nálunk vannak az idegenek fegyverei.
Az elég lesz.
Keōua csak a kezdet.
Kahekili vár. Érzem a vérszomját.
És a sápadtbőrűét is.
Hiszek neked.
Kaʻahumanu,
megtaláltad a helyed Kamehameha mellett.
Te pedig a családod mellett.
Minden úgy van, ahogy lennie kell.
Messzire jutottál első találkozásunk óta.
Ahogy te is.
Még mindig az ellentmondások főnöke vagy, aki jobban akarja a békét a háborúnál?
Ma nem.
Túlságosan is elmerültem a szenvedésemben, hogy láthassam a tiédet.
Nāhi imádott téged.
Nagyon szeretett.
El sem tudom képzelni a szenvedésedet.
Harcolni akarok.
Jól vagy, főnököm?
Győzelemre vezetjük a harcosokat,
de sajnálom azokat,
akiknek mi hozzuk el a halált.
Az egek megnyílnak,
a föld pedig hallgatni fog
Kūra, az örökkévalóra.
Kūra, a támadóra.
Kūra, a tombolóra.
Kūra, az igazságosra.
Kūra, a hajthatatlanra.
Kūkāʻilimokura.
Kū minden ősi istenségére.
Óvj meg minket a sötétségtől!
Óvj meg minket a haláltól!
Óvj meg minket a bajtól!
Mutasd az utat!
Oʻ Kū, fald fel a körzeteket...
és szerezd meg az egész királyságot!
A Háború Istene szólt hozzánk!
Kū tollai megrebbentek.
A sereg haladéktalanul indul a Fekete Sivatagba.
Kezdődjön hát a spirituális csata!
Ó, Háború hatalmas Istene,
adj nekünk erőt!
Ne mozduljatok!
Ti bolondok! A semmirekellő Kamehameha főnök
nyomorult zátonyhalai vagytok.
Hogy merészeltek szembeszállni húsevő istenünkkel...
Māʻaikanaka?
Bolondok! Bolondok! Bolondok!
Mi vagyunk a mindent elemésztő hőség magmája,
ami a lábunk alatt felkavarja a földet.
Harcoljatok, és mindenkit felfalunk,
akik itt állnak előttünk a sziklákon!
Mindenkit felfalunk!
Ez a harcmező halálunk oltára.
Isteneinknek pedig áldozatul...
élettelen testeteket ajánljuk fel.
Ez vezet titeket? Kaʻiana?
Egy jöttment senki?
Maui mocska!
Kaʻiana testesíti meg a gyávaságot,
ő, aki minden óceán mélyén bujkált már.
Ha mellé álltok, a halála egyben a tiétek is lesz.
Ők itt Kaʻū ádáz harcosai,
akik a hatalmas Maui mellett állnak.
Vessétek szemeteket ránk, pusztulásotok elhozóira!
Közülünk vajon kit fog elemészteni isteneik gyengesége?
Mi a Háború Istenével harcolunk.
Jóllakunk majd a húsotokkal,
sekélyes vizek dögevői!
Nézzétek a szánalmas ʻŌpūnuit,
aki dagadtra hízott a mestere, Kahekili asztaláról neki dobott maradékból!
Közben a király tökeit morzsolgatja
újabb koncok reményében.
Nem több ő Maui erős markánál!
És azért jött,
hogy királya lándzsáját polírozza!
Akad a lándzsák polírozói között olyan,
aki eltalál engem?
Lándzsát!
A lándzsáik puhák és petyhüdtek.
Ne féljetek már a szopós malacoktól!
A külvilág pestise vagy, Kaʻiana.
És mindenkit megfertőzöl, ha hagyjuk.
Gyere! Lefektetlek a fekete földbe,
mint tettem azt a testvéreddel!
Keōua!
Nem tudhatod, mi vár rád!
Soha nem is értheted meg, hiszen ostoba vagy!
Nem harcolni jöttem ide, hanem azért,
hogy megszabadítsam a királyságot a vérvonaladtól,
és eltöröljem születésed szégyenét!
Jöjjenek csak az embereid és az isteneid, hogy tűzzel és fekete füsttel etessem őket
azért, amit velem tettetek!
Keōua!
Eljött halálod napja!
Nāhiért!
Végezzetek minddel!
Támadás!
Most!
Következő szakasz,
támadás!
Lándzsákat!
Előre!
Keōua!
Heke!
Ismét áldjanak meg az istenek...
a lehua nektárjával!
Gyere hát!
Gyere, Kaʻiana!
Kaʻiana!
Kímélj meg, Pele!
Hagyj élni!
Kaʻiana!
Keōua halott!
Kaʻiana!
Kamehameha!
Éljen Kamehameha!
Királyom!
Hírt kaptunk Hawaiʻi királyságából.
Nézz a vihar szemébe,
ha velem beszélsz, fiam!
Az embereink tegnap felvonultak a Fekete Sivatagban Keōua oldalán.
Mind odavesztek Kamehameha seregével szemben.
Kaʻiana is velük van.
Kaʻiana?
Igen.
Csodálatos.
Ahogy a Látnokaim megjósolták.
Kaʻiana csontjai az enyémek lesznek...
és a királyságok is.
Rám nézz, fiam!
Vidd el az üzenetem Mauira,
és álljon készen a flottám!
Ha Kaʻiana ott van,
harci kenuim ellepik a csatornát...
feltúrom a homokot,
a köveket
és Hawaiʻi királyságának hegyeit is.
Menj!
A feliratot fordította: Varga Attila