אל תחשבו שמלצונה ייפול שוב בפח
כשהוא חוזר אל בסיס הבית.
הנה ההכנה, וההגשה...
- שקע ברומטרי -
שככה יהיה לי טוב!
מה קורה בחוץ?
צהריים טובים, תלמידים.
שאר השיעורים להיום מבוטלים.
תלמידי השנה האחרונה משוחררים, אבל כל שאר התלמידים
מתבקשים להתייצב באודיטוריום לאספה כללית של בית הספר.
- תיכון דרי - - ביתם של הציידים -
למי לדעתך יהיה את התינוק הכי מכוער?
לברט הצב וטדי פיפי.
מה לגבי לילי ביינברידג' ומאטי ההוא?
ממש דוחה.
ההורים שלי...
איפה כל המורים?
שקט, תלמידים, שקט.
יש לנו היום תענוג מיוחד, להנאתכם ולשמחתכם.
נא הרשו לי להציג
את האחד והיחיד, פניווייז הליצן המרקד!
היי, ילדים!
כשאני עוצם את עיניי וחולם עליכם
אני רואה את פניכם היפות וגם טועם אותן
אך בחיי, בחיי, כמה שמתחשק לי למרר בבכי
בכל פעם שאנו אומרים
להתראות
- זה: ברוכים הבאים לדרי -
חבר'ה.
- נעדר -
לעזאזל.
אלה כל הילדים מבית הספר.
הוא עובד עלינו, נכון? אין מצב שהוא תפס את כולם.
יש רק דרך אחת לגלות. -קדימה.
- פניווייז -
- נעדרת: רונדה צ'יימברס -
- נעדרת: פטרישה סטנטון -
מי זה?
אני לא רוצה לדעת.
הם נעלמו!
כולם. כולם נעלמו...
אלוהים! -זה דאנליבי.
לא, לא, זה המנהל דאנליבי. למה?
רגע.
איך יכול להיות שהוא לקח את כולם? איך?
חבר'ה.
- נעדר: ויליאם הנלון -
הוא לקח את ויל.
הוא לקח אותו? לאן?
בטח למקום שכל זה מוביל אליו.
אז מה נעשה? -אנחנו חייבות ללכת בעקבות זה.
נוכל להשתמש בפגיון הזה כדי להגן על עצמנו.
אנחנו חייבות לנסות להציל את החבר שלנו.
אני רוצה להרוג את הליצן המחורבן הזה.
קדימה.
קדימה!
תפסיקו להתנדנד!
אני נופלת. -לא נפלת בדרך לפה.
לא נצליח להגיע אליהם בקצב הזה.
יש לך רעיון יותר טוב?
לעזאזל.
החלבן.
מה את עושה?
את לא יודעת לנהוג.
גם את לא. נכון?
לא, אבל לך יש רק עין אחת.
זה בסדר, לדוד שלי מייק יש משאית.
הוא נתן לך לנהוג בה? -לא.
אבל הסתכלתי עליו נוהג.
קדימה, בן. תענה, בבקשה.
תענה לטלפון, לעזאזל.
תענה, ויל. קדימה.
לעזאזל.
הלו?
ויל?
מי זה?
מה מפחיד את האדם שאין בו פחד?
אתה. -הו, לא.
לא, לא, לא.
אנחנו.
איפה אני? הלו?
יש פה מישהו? -ויל.
ויל, אני פה, בן. אני פה!
הלו? בבקשה. אני מפחד. -בטח שאתה מפחד.
ויל, אל תפחד. תקשיב, אני פה.
פשוט תגיד לי איפה אתה. בסדר, בן?
תגיד לי...
הלו?
ויל!
-וילי החמוד חוזר לעגלה.
צריך לשמור עליו טרי.
תקשיב, בבקשה. -הבשר הכהה טעים כפליים.
אל תשים את הידיים שלך על הבן שלי!
אל תיגע בבן שלי! שמעת אותי?
אני אעקור לך את הלב, לעזאזל!
אל תיגע ב...
הלו?
ויל!
עזבו אותי בשקט.
דיק, דיק! תפתח!
דיק!
תעשה את זה, דיק.
דיק! תפתח, אני שומע אותך.
זו ההזדמנות האחרונה שלך.
תצטרף אלינו.
דיק! -קדימה.
אני נכנס!
לא, לא. אל תתקרב. אל תתקרב.
אל תתקרב. -מה קורה פה, לעזאזל?
דיק, מה אתה עושה? -אני לא יכול יותר.
טוב, אבל תקשיב לי, אחי. -הם לא...
תסתמו את הפה.
תסתמו את הפה!
תסתמו את הפה.
אין לנו זמן לזה, אחי.
דיק, אני צריך אותך. -תתרחק!
לאט לאט, אחי. -לא.
לאט לאט. -אתה עשית את זה.
אתה עשית את זה.
סליחה? -בגללך הראש שלי נדפק לגמרי.
אני מצטער, אני רק צריך שתקשיב לי.
ועכשיו אין שום דרך אחרת.
אתה חייב להקשיב לי. -אין דרך אחרת.
דיק, בבקשה! בבקשה! הוא תפס את ויל!
הוא תפס את ויל!
הוא תפס את הילד שלי, ואני לא יודע איפה הוא.
אני לא יודע איפה הוא.
אז אני מבקש...
אני מתחנן אליך.
אני מתחנן שתעזור לי למצוא אותו, בבקשה.
ואני נשבע בחיי שאעשה הכול...
אני אעשה הכול... תסתכל עליי!
אני אעשה הכול כדי לעזור לך.
אני מבטיח, אני מוכן לסחוט את ההדק בעצמי.
רק...
תעזור לי למצוא את התינוק שלי, בבקשה.
- העיירה דרי - - אינדיאן מארש -
גנרל, קיבלתי הרגע דיווח שלפיו מייג'ור הנלון ערק.
הוא פרץ את השער. -כבר לא צריך אותו.
הוא כבר לא יכול לעצור אותנו.
נראה שהיה איתו ברכב אוויראי נוסף, האלורן.
קדימה, דיק. קדימה.
קר. -אני יודע, קדימה.
קר מדי, לי.
קדימה. -קר מדי.
מה? מה?
אמרת שנהיה בטוחים כאן!
אמרת... -אני מצטער.
שיקרת לי, לירוי! אתה שקרן! -אני יודע. אני אתפוס אותו...
אני יודע, אני מצטער. אבל שרלוט, תקשיבי לי, אני אחזיר אותו.
אני אחזור אליך, ג'ון. -אני נשבע באלוהים, אני אחזיר את ויל.
התינוק שלי. -אני אחזיר את ויל.
דיק יעזור לנו.
איך הוא יעזור לנו? איך אתה תעזור לנו?
תקשיבי, תקשיבי לי. תקשיבי.
הוא אמר שהקשר בין אמא לבן הוא הקשר הכי חזק בעולם.
הכי חזק.
אז אם תצליחי להתחבר אליו לשנייה...
זה לא ישנה.
סליחה?
אפילו אם הוא יאתר את הבן שלך, אין לך סיכוי מול היצור.
אתה מבין את זה?
מה אנחנו אמורים לעשות? פשוט לוותר על הבן שלנו?
ברור שלא.
אבל אם מר האלורן יוכל לעשות עבורנו את מה שעשה עבור הגנרל,
אולי יש דרך לעצור את הדבר הזה ולהציל את הבן שלך.
איך?
בכך שישתמש ביכולות שלו כדי למצוא חפץ אחד אחרון.
הפגיון.
איזה פגיון?
אז אם הפגיון הזה עשוי מאותו סלע,
האם נוכל להשתמש בו כדי להחליף עמוד ולנעול מחדש את הכלוב?
בדיוק, ואולי אפילו להציל את בנכם.
אם מר האלורן יצליח למצוא אותו לפני שהיצור יגיע לנקודה הזו.
על הגדה הדרומית של הנהר יש עץ אורן גדול.
עץ מת שהיה שם עוד לפני אבות אבותינו.
זו הנקודה הרחוקה ביותר
שהאנרגיה של הפגיון עדיין יכולה להתחבר ממנה לשאר העמודים
ולסגור מחדש את הכלוב. -מעבר לגדה הדרומית.
זו הדרך הכי קצרה לחצות את הנהר. משם הישות תנסה כנראה לחצות אותו.
איך מחברים את האנרגיה של הפגיון לשאר העמודים?
האדמה משמשת כמוליך.
הפגיון צריך להיקבר בדיוק כמו שאר העמודים.
זו תקוותנו היחידה.
אתם חבורה של מטומטמים.
אני בקושי מצליח לשמוע את עצמי חושב.
ואתם מצפים שאמצא את הפגיון הקטן שלכם?
אני יכולה לעזור לך להשקיט את הקולות שיש לך בראש, מר האלורן.
אבל תהיה חייב לבטוח בי.
איך?
אתה צריך להתחבר לאנרגיה של הפגיון.
זה עשוי משורש מטורין.
הוא יחבר אותך לכל הדברים בעולם שמהם צמח הרוע הזה,
אבל לא כל הדברים שם רעים.
התה הזה ישתיק את כל הקולות?
כשדלת נפתחת בתוך התודעה, דלת אחרת חייבת להיסגר.
כמה זמן זה ייקח? -לא הרבה.
תזכור,
מה שלא יהיה, אל תלך...
את צריכה לנסוע מהר יותר, מרג'.
זו משאית חלב, לעזאזל. אני נוסעת כמה שיותר מהר.
תני גז, בסדר? -אני מנסה!
אנחנו חייבות להשיג אותו, אחרת... -בור בכביש!
אתן בסדר?
מרג', מה נסגר איתך?
זה לא בגלל העין האחת. זה בגלל הבור בכביש.
מה קרה?
לילי, יש לך דם על הפנים. את בסדר?
הפגיון. איפה הוא?
חייבים למצוא אותו. חייבים.
נמצא אותו. הוא מוכרח להיות פה איפשהו.
הנה הוא!
לא, אל תיגעי בו!
אני יכולה לקחת אותו בעצמי.
למה את צועקת עליה ככה... -פשוט תסתמי, רוני.
תפסיקו כבר.
אין לנו זמן. אנחנו חייבות להמשיך להתקדם.
תתרכז, מר האלורן.
הפגיון!
אני רואה אותו.
איפה? איפה, דיק?
חברות של ויל. חברות של ויל.
רוני? -הבנות.
הוא אצלן.
רוני? רוני הקטנה שלי? -הן רבות עליו.
הן הולכות בעקבות...
הן הולכות בעקבות ויל.
הוא יעזור לנו למצוא אותו, אבל חייבים לצאת עכשיו.
קדימה.
אני לא רואה כל כך טוב.
בטוח שאנחנו נוסעים בכיוון הנכון?
אנחנו מתקרבים.
אני לא מבין.
אם לפגיון באמת יש כוח,
למה הבת שלי והחברות שלה לא בטוחות?
הפגיון הוא רסיס אבוד מכוכב השביט שהדבר הזה הגיע עליו,
שנלקח מאתר ההתרסקות שלו מתחת לבית ברחוב ניבולט.
כמו כל הדברים האבודים, הוא פשוט רוצה ללכת הביתה.
ככל שמרחיקים אותו ממקומו,
הוא עושה יותר נזק למחשבה.
הוא גורם לאנשים להשתגע.
הפגיון יתנגד.
הוא ישיב מלחמה בכוח שלא ייאמן.
משהו לא בסדר עם הדבר הזה.
למה אתן מסתכלות עליי ככה?
אנחנו לא מסתכלות עלייך בשום... -אתן כן.
אתן מסתכלות עליי כאילו אני משוגעת.
לילי, למה שלא תיתני לנו את הפגיון? רק לזמן קצר.
אף פעם לא סמכתן עליי, נכון?
פשוט ניצלתן אותי.
ניצלת אותי כדי להציל את האבא המטופש שלך! -היי!
ואת ניצלת אותי כי איבדת את כל החברות המטומטמות שלך!
לא!
אני חייבת לחזור!
כולנו נמות בגללי! אתן לא מבינות?
רוני צדקה לגביי! -לא נכון!
בבקשה! -די!
הדבר הזה גורם לך לחשוב את כל המחשבות האלה!
אני אגרור איתי את כולנו, אתן לא רואות?
באמת! -לא נכון!
לילי, את לא כזו!
תקשיבי לי, טוב? את סירת הצלה, לעזאזל!
רון, מרג'. אני...
אני כל כך מצטערת.
תשכחי מזה. זו לא באמת היית את.
נעביר את הדבר הזה בינינו בזמן ההליכה, בסדר?
מה לעזא...
בנות?
תראו.
נראה לכן שוויל נמצא בפנים?
בואו נגלה.
אלוהים. -מה קרה?
כל הילדים מרחפים על הקרח.
קרח?
הילדים?
אלוהים, הוא כבר על הנהר.
אנחנו לא נספיק.
לא נספיק להגיע לילדים בזמן. הוא כבר יעבור את העץ המת.
אני רואה את זה, אני רואה את זה.
הליצן.
אפשר להאט אותו. -איך בדיוק?
דיק כבר נכנס בעבר לתוך הראש של הדבר הזה.
במסוק.
דיק, דיק.
אתה יכול לעשות את זה שוב? תוכל לנסות?
דיק!
הנה הוא! ויל!
ויל!
-ויל!
בבקשה, ויל!
ויל! -ויל!
נסו למשוך אותו.
תראו מי החליטו להצטרף לקרקס!
הטיפשה.
הפסיכית!
והכישלון!
אבל מי תהיה מי?
זה לא משנה,
יש מקום לכולכן!
איפה הוא?
תיצמדי אליי! -לאן היא הלכה?
תמיד תהיתי איזה טעם יש לך, מרגרט טוז'ר.
"טוז'ר"?
אה, עוד לא.
את עוד לא טוז'ר.
קודם באה האהבה, ואז הנישואים,
ואז מגיע ריצ'י בעגלת התינוק.
אלא אם כן...
אלא אם כן הוא ימות איתך.
אני לא יודעת על מה אתה מדבר!
- נעדר: ריצ'י טוז'ר -
הבן שלך.
את לא מזהה את הבן הקטן שלך?
פרי הבטן המצחינה שלך
וחבריו המטונפים מקרבים את מותי.
או אולי זו לידה?
אני מתבלבל.
מחר? אתמול?
הכול אותו דבר אצל פניווייז הקטן.
אבל לא תמיד קל, לא.
להיות בכלוב באותו מקום, באותו זמן.
הם לא יכולים לכלוא אותי. לא הם.
ולא את.
ביפ-ביפ, מרג'י.
מרג'!
מה קרה? -אני לא יודעת.
ויל!
אתה חי!
מה קרה?
אתה בסדר?
ויל? בן. -אבא? אבא!
רוני! -בן, אתה בסדר.
אבא! -את בסדר.
אתה בסדר? -כן.
זה בסדר, לך לשם לאמא שלך, טוב? קדימה, קדימה.
הליצן כמעט אכל את מרג'.
תירגע, טוב? בוא נגיע לרכב. קדימה.
איפה הפגיון? -הנה הוא.
קדימה, קדימה. לגדה הצפונית, קדימה. להתעורר, להתעורר.
לגדה הצפונית. -מותק.
העץ המת בכיוון ההוא, כן?
בגדה הדרומית.
רוז אמרה שהפגיון ינסה להתנגד.
אנחנו הולכים ביחד.
לא! -אבא!
אבא! -ויל!
תחזור!
רוני, רוני, רוני!
אל תזוז. טניאל .תסתכל עליי.
אל תזוז, אל תזוז. תנשום, תנשום.
טניאל. טניאל?
טניאל? לעזאזל.
אבא! אבא!
אני בסדר, אני בסדר. תקשיב, תקשיב.
קח את הפגיון הזה. קח אותו. -מה?
קח אותו ותסתתר בערפל, כדי שלא יראו אותך.
קח את הפגיון. קח אותו אל העץ ההוא ותנעץ אותו עמוק בגזע.
תעצרו את מייג'ור הנלון.
ואל תיתנו להאלורן לברוח.
ואז הדבר הזה ילך לישון והכול ייגמר.
אתה מבין אותי? -אני לא מסוגל.
אתה כן מסוגל. מה... -לא.
למה לא?
אני מפחד.
אני לא כמוך.
אתה לא חייב להיות כמוני. הבנת?
אתה לא חייב להיות כמוני ואני לא רוצה שתהיה כמוני.
פשוט תהיה עצמך, שמעת אותי?
אני אוהב אותך, בן.
אני אוהב אותך.
לך, בן. קדימה, קדימה.
קדימה, בואו.
לכו להביא את האלורן.
בוב?
בוב!
בוב?
בוב!
אתה בסדר, חבר?
אבא, אבא. אתה בסדר.
איפה אני? מה קורה פה?
אתה צריך לשתות פחות, רוברט.
מצאנו אותך בחוץ, בתוך תעלה. אתה נראה כאילו נפלת כהוגן.
אני לא בוב גריי.
אז מי אתה בדיוק? פיטר הארנב?
אל תדבר אליי ככה! -אבא!
אני אל! אוכל העולמות!
נראה שחטפת בראש מכה חזקה יותר משחשבת, בוב. נכון?
לא, לא, לא.
הם ראו אותנו?
אין לי מושג, אבל איפה אנחנו, לעזאזל? -אני לא רואה שום דבר.
חשבתי שהם אמורים להיות הטובים, למה הם הרגו את האדם ההוא?
הכול בסדר. פשוט תהיו רגועות.
צריך להגיע לצד הרחוק של העץ, כדי שהם לא יראו אותנו.
אני רוצה לדעת מה לעזאזל אתה חושב שאתה עושה כאן.
הילדים. לאן הם הולכים?
תענה לי, מייג'ור!
אם לא תדבר איתי, אתה בצרות צרורות, בחור.
הנה הוא, זה העץ.
קדימה.
אני לא מסוגל. -מה?
על מה אתה מדבר?
הוא לא נותן לי.
זה הפגיון.
לא, ויל! עצור! -הוא רוצה ללכת הביתה.
אני חייב להביא אותו הביתה. -אל תקשיב לו.
פשוט תעזוב. -בבקשה, פשוט תן לנו אותו!
פשוט תן לנו אותו. -תן לנו לעזור לך, ויל.
אפשר לסיים את כל זה. -אפשר לסיים את זה ביחד!
תעזרו לי להסתובב.
כל השנים האלה...
תהיתי אם אתה אמיתי או סתם סיוט של ילדים קטנים.
תראה אותך.
אתה גם וגם.
אני לא יודע אם אתה שומע אותי...
אבל לא משנה מה האלורן עשה לך, אנחנו נתקן את זה.
דיקי הערמומי!
מי זה דיקי, בוב?
אני לא...
בוב!
דיקי הערמומי. דיקי הערמומי. -היי, היי!
לא!
על הברכיים!
ניסיתי, אחי.
ניסיתי.
זה בסדר.
אתה חופשי.
אתה יכול ללכת.
אני מכיר אותך.
אני לא שוכח ריחות.
עצור.
מה אתה עושה?
עכשיו אתה רואה את זה! -תתרחק!
תתרחק או שאלמד אותך לקח, לכל הרוחות.
תבדקו מה שלום הגנרל.
קולונל, אתה חייב לעצור את הדבר הזה.
אם הוא יעבור את העץ ההוא, כולנו נדפקנו!
תקשיבו לי, בבקשה!
האדם הזה הוא בוגד. התעלם ממנו, אוויראי.
תוריד את הנשק!
לא לפחד, צריך להמשיך להתקדם!
היי, אתם.
יש לנו קצת בעיות, לא?
אם תמשיכו למשוך את הדבר הזה הוא עלול להתפוצץ!
להתראות, אפסים!
לי!
לירוי!
קדימה, רוני! רוני, את מסוגלת!
מה אתה רואה?
נס, לכל הרוחות.
ויל! -תמשיכו, זה עובד!
רוני! רוני!
לעזאזל!
לעזאזל, לעזאזל.
איזה קהל מלא חיים.
חשבתי שאני... ויל.
איפה ויל? -הוא בסדר.
הוא בסדר? לעזאזל.
לעזאזל, הוא בסדר.
זה איננו.
כשזה נגמר...
זו רק אני,
או שהרגשתם משהו?
כמו עוד זוג ידיים.
ריץ'.
גם אני הרגשתי אותו.
עשינו את זה.
רוני! מותק!
רוני! -אבא!
ויל! -אמא!
ויל!
בוא הנה, מותק.
שלום לכולם.
הכרתי את ריץ' רק במשך חודש.
אני יודעת מה אתם חושבים.
כמה כבר אפשר להכיר מישהו בחודש?
אם לא הייתם חברים טובים, למה את נושאת דברים בהלוויה שלו?
אבל אולי אין דבר כזה חברים טובים או חברים רעים.
אולי יש פשוט חברים.
אנשים שעומדים לצדנו כשכואב לנו...
שעוזרים לנו להרגיש פחות בודדים.
אולי לחברים כאלה...
שווה תמיד לדאוג...
ושווה לקוות ולחיות בשבילם.
אולי...
גם שווה למות למענם.
אם זה מה שחייב לקרות.
ריץ' לימד אותי גם את זה.
אין חברים טובים או רעים...
רק אנשים שאנחנו רוצים להיות איתם.
שאנחנו צריכים להיות איתם.
אנשים שבונים בתים בתוך הלב שלנו.
תודה על המילים היפות.
ותודה לכל מי שהגיע לחלוק כבוד לזכרו של ריקרדו סנטוס.
שאלוהים יברך אתכם. לכו לשלום.
היד שאתם מרגישים על הכתף...
הבן שלכם נמצא פה.
הוא תמיד יהיה שם.
מי אתה, אדוני?
אני עדיין עובד על זה.
היי, אבא.
סליחה שמזמן לא באתי.
פשוט לא ידעתי מה לומר.
המצב שלי השתפר.
- ביינברידג' -
קרו כל כך הרבה דברים.
אבל החדשות הטובות...
הן שיש לי חברים חדשים.
הכול נראה כל כך שלו פה למעלה.
כמעט כאילו...
שום דבר לא קרה.
כן.
ליל.
הוא דיבר אליי.
הליצן.
כשהיינו לבד בערפל.
מה זאת אומרת?
הוא אמר שיהיה לי בן.
ושהוא וחבריו...
יהרגו אותו בעתיד.
מה?
לכן הוא רצה להרוג אותי.
הוא אמר שמבחינתו אין הבדל בין העבר, ההווה והעתיד,
ושהמוות שלו הוא בעצם הלידה שלו.
הוא בטח סתם אמר את זה כדי להפחיד אותך.
ואם לא?
אולי הוא באמת רואה את הזמן בצורה אחרת?
אולי הוא יכול לחזור לאחור?
כאילו, לעבר?
אני יודעת שזה נשמע מטורף,
אבל מה אם הוא מסוגל לחזור ולהרוג מישהו
בתקופה שבה עוד לא נולדנו?
כמו ההורים שלנו?
אני מניחה...
שמישהו אחר יצטרך להילחם בו.
אני מניחה.
ויל, אני מסתכלת על השעון!
אמרת "חמש דקות"!
אני בא, אמא.
תודה, מתוקה.
מייג'ור.
רק עצרתי כדי להיפרד.
איך אתה?
הכול כואב לי.
אני לא יודע מה היה השורש הזה, אחי...
אבל הוא השקיט את הקולות כמו שצריך.
אני מקווה שזה יישאר כך לנצח.
אתה עוזב הערב? -כן.
אוטובוס לבוסטון וטיסה ללונדון בבוקר.
יש לי שם חבר ותיק שיש לו מלון,
הוא רוצה לתת לי הזדמנות לבשל במסעדה.
טוב, נשמע יוקרתי.
שמע, אם יהיו לך שם בעיות,
אתה יודע למי תוכל לצלצל.
אני חייב לך.
נראה לי שאסתדר.
כמה בעיות יכולות כבר להיות בבית מלון?
שמור על קשר, בסדר?
אחכה לעדכונים על ויל ועל שר.
חשבתי שלא אכפת לך.
אל תגלה לאף אחד.
אולי כדאי לשים את גברת נטלי ווד במושב האחורי עם גברת גרוגן הצעירה.
זו נסיעה ארוכה.
זה נכון.
זו האחרונה? בסדר.
בסדר.
אתה יודע את מי לחפש כשאתה חוצה את מעבר סנט סטיבן.
החברים של רוז יעזרו לך.
תודה.
על הכול. -כמובן, כמובן.
בבקשה. -תודה.
שחרור בכבוד, אה?
אני שומר על שתיקה, ונותנים לי ללכת.
כן.
הצבא תמיד היה כל חיי, אבל אחרי מה שקרה לי ולמשפחתי...
אני לא מאמין יותר בצבא.
לכן אתה האדם המושלם להשגיח עליהם.
מה זאת אומרת? -אתה ושרלוט.
הייתי רוצה ששניכם תצטרפו אלינו.
כדי לוודא שחבריכם הוותיקים, או כל אדם אחר,
לעולם לא ינסה לפתוח מחדש את הכלוב ההוא.
אנשים אחרים יבואו.
זה לא סוף הסיפור.
והחלטתי למכור את החווה, את הבית. זה רק...
זה יותר מדי בלי טניאל.
אני יודעת שזו בקשה גדולה,
אבל שניכם תהיו מאוד מועילים פה.
חוץ מזה, יעברו עוד 27 שנים עד שהדבר הזה יתעורר שוב.
תקשיבי, רוז.
זה כבוד גדול, אבל נראה לי שאני והמשפחה שלי
עברנו יותר מדי דברים בדרי.
נכון?
נכון.
אני מבינה.
באמת.
הייתי בטוחה שאתה זרקת את פצצת הסירחון
כי זה היה כל כך מסריח. -אמרתי לך, זה היה אבק כוכבים.
את יודעת מה אומרים על דרי.
כשעוזבים, שוכחים.
זה דבר טוב, לא?
זה מה שאתה רוצה?
לשכוח?
לא.
יש חלקים מהשנה הזו שלא אכפת לי לשכוח.
לא החלק שלך, כמובן.
אבל אני מניח שאם ככה זה עובד, אז ככה זה עובד.
אז יכול להיות שזה איכשהו משהו...
אני אזכור את זה.
ילדים.
בסדר.
קדימה.
שר, מה קרה?
אני פשוט חושבת על ההצעה של רוז.
את רצינית?
ככה נכנסנו לתוך כל הבלגן הזה מלכתחילה.
כשאת יוצאת למסעות הצלב שלך, ואני לשלי.
חשבתי שסיימנו עם זה. שגמרנו עם השליחויות המטומטמות.
כן.
אבל אולי לשליחות המטופשת הבאה שלנו אנחנו צריכים לצאת יחד.
ויל.
מה היית אומר אם היינו מחליטים להישאר?
אני צריך עט.
הדבר הכי חשוב...
את תעזרי לי עם הכבשים? -אני לא נוגעת בכבשים.
אני לא נוגעת באף כבשה.
אתה גדלת בחווה, אתה יודע מה לעשות.
יכול להיות שנישאר. -עזוב אותי, מר הנלון.
רוני היקרה. כשעוזבים, שוכחים. נכון?
מסתבר שאני נשאר. אז אולי אני לא צריך לשכוח.
ואולי אם אכתוב לך מספיק, גם את לא תצטרכי לשכוח.
- תודה שביקרתם בדרי, מיין -
- חזרו בקרוב! -
- מקום הולדתו של פול באניין -
תעזרו לי! בבקשה, תעזרו לי! תעזרו לי!
איפה אני? הזאבים.
איפה אני? הזאבים. הם מסתכלים עליי.
הם בוהים בי. אל תתנו להם להביט בי, בבקשה.
גברת קרש, בבקשה. -בבקשה, אל תתעלמו ממני.
תקשיבו לי!
הם הרגו את אבא שלי. אני יודעת שהם הרגו את אבא שלי.
ראיתי את הממחטה. בבקשה!
בבקשה.
אבא שלי...
אהב לשיר.
תודה, אדוני.
אוקטובר 1988
לאחר 26 שנים
תעזרו לה!
שמישהו יעזור לה!
לא!
כן. מה השם?
אלפרידה מרש. הפעם היא באמת מתה.
מותק, אל תהיי עצובה.
את יודעת מה אומרים על דרי.
מי שמת פה אף פעם לא באמת מת.
תורגם על ידי: ירדן טל