- ג'וניפר היל - - בית חולים פסיכיאטרי -
אני לא רוצה ללכת.
אין ממה לפחד כאן למטה.
קדימה.
ילדה טובה.
מה שמך, יקירתי?
מייבל.
אז מייבל...
כאן הליצן אמר לך לפגוש אותו?
את יכולה לספר לי.
זה בסדר, מותק. זה בסדר, זה רק בלון.
- זה: ברוכים הבאים לדרי -
להתכופף ולתפוס מחסה, ילדים.
מה שאתה לא מבין זה שיכולתי להרוג אותך שם למטה.
במקום זה, נאלצתי לשלוח את החבר הכי טוב שלי הביתה בארון.
כי המרית את פי.
בחייך, אבא. זה לא הוגן. אתה יודע מה הרג את דוד פולי.
מה שאני יודע זה שיש לי בן שלא מפעיל את הראש שלו, לעזאזל.
טוב, לירוי. -שרלוט, אני מצטער.
אל תתערבי בזה, את לא היית שם.
הדבר הזה מסוגל לשנות צורה.
כאילו הוא היה מסוגל להביט לתוך הראש שלי.
איך זה יכול להיות, לי? -אני לא יודע.
אבל אני יודע שלא דמיינתי את כל זה.
זה היה אמיתי. זה היה מוחשי.
הוא הרג חיילים מאומנים. -אבא, אני יודע מה הוא מסוגל לעשות.
הוא תקף אותנו כמה פעמים והוא לא יפסיק. -הוא לא יכול לגעת בך פה,
מחוץ לדרי.
אז מעתה והלאה, אתה לא עוזב את החדר בלי אישור ממני.
אתה מבין?
לא.
חמוד, תקשיב לאבא שלך עכשיו.
לא! תמיד אמרת לי שגבר אמיתי לא בורח מבעיות.
ושמה שחשוב בחיים זה החברים שאנו רוכשים והסיכונים שאנו לוקחים.
יש לי עכשיו חברים, אבא. והם זקוקים לי.
אני אהיה שם בשבילם, בדיוק כמו שאתה היית עושה.
אתה לא אני!
אני יודע. אני יודע שאני לא אתה. כי לעולם לא הייתי נותן לחברים שלי למות.
לירוי!
אני מצטער, בן. -זה הגיע גם אליך.
זה נכנס לך לראש. -לא.
בוא, בן. -תתרחק ממני.
- בסיס חיל האוויר דרי -
- נעדר -
- נעדרת - - לין ג'ונס -
- נעדר - - תאודור אוריס -
- מבוקש - - הנרי גרוגן -
מה זה?
זה היה מתחת למים כשהליצן רדף אחריי.
זה זהר והוא הסתכל על זה כמעט כאילו...
כאילו הוא פחד.
פחד?
באמת?
כן.
ואז הוא התרחק ופשוט...
נעלם.
אפשר לראות?
אני אחזיק את זה.
בסדר.
זה נראה כמו הירוגליפים. -זה לא משהו מצרי?
לכל התרבויות העתיקות יש הירוגליפים.
זו מילה יוונית.
בדיוק.
מה שזה לא יהיה, אם הדבר הזה פוחד מזה,
אולי נוכל להשתמש בזה.
נחזור לשם,
כולנו ביחד...
ונהרוג אותו.
את באמת מצפה שנקשיב לך?
את גררת אותנו למקום הנורא הזה מלכתחילה.
כמעט נהרגנו.
ועכשיו את רוצה שנחזור לשם?
את משוגעת.
איך קראת לי?
לילי, פשוט תיתני את ה... -אל תיגעי בזה!
נראה לכם שרציתי את זה?
אם יכולתי לחזור אחורה, בחיים לא הייתי הולכת לבית שלך.
היית למעלה בתוך התא, את לא ראית.
אני היחידה שיצאה מבית הקולנוע בחיים.
וכשמאטי חזר וסיפר לנו שיש סיכוי שפיל עדיין חי,
מה הייתי אמורה לעשות?
אם לא היית באה אליי הביתה באותו יום הם כנראה עדיין היו בחיים!
והשוטרים לא היו צדים את אבא שלי כמו איזה בעל חיים!
רק רציתי לעזור לך.
שום טוב לא יצא מזה.
חבל שניסיתי בכלל! -חבר'ה...
חבל שהכרתי אותך בכלל, לילי ביינברידג'!
אתן לא רואות?
זה מה שהוא רוצה. לסכסך בינינו.
לא היו צריכים לשחרר אותך מג'וניפר היל!
אני אלך לוודא שהיא בסדר.
היא לא התכוונה. -די.
פשוט... פשוט תעזבו אותי במנוחה.
האלורן?
איפה היית? -לא יכול לומר לך.
טוב. המקום נראה טוב, אה?
כן, נארגן משהו מחר בערב.
נביא כמה נשים, קצת מוזיקה...
נחנוך את המקום. -כן, נעשה חיים.
לעזאזל.
אתה צריך את זה?
יותר ממה שאתה חושב.
אתה בסדר?
כן.
ארגז הקרח מטפטף, לעזאזל. צריך להחליף אותו.
הרצפה רקובה.
אני אסיים את הבקבוק הזה ואלך לנמנם מאחור.
אתה לא יכול.
אנחנו צריכים לדבר איתך על משהו.
דברו. -אתה מאמין?
נראה שהיא לא תעצור עד שאחד מאיתנו ימות.
בקושי הצלחנו לצאת בחיים מהמנהרות, ועכשיו היא מנסה להגיש אותנו שוב לדבר הזה?
היא בטח השתגעה לגמרי.
אתה מסכים איתי, נכון?
כן, בהחלט.
אתה חושב שהגזמתי?
כאילו...
אולי כן, אבל...
פשוט נמאס לי.
נמאס לי לפחד.
אני יודע.
גם לי.
ויליאם דובואה הנלון,
תכניס את האחוריים הבלתי ממושמעים שלך למכונית, עכשיו.
"דובואה"?
גם את, גברת צעירה. -אני? למה?
אתם חושבים שאתם מבוגרים?
לעזאזל. אתם... זה מי שאני חושב שזה, לעזאזל?
יש מודעות עם הפנים שלו בכל העיירה, רג'י.
הכריזו על פרס למי שיסגיר אותו.
לא, לא, לא. בבקשה, אני... בבקשה. -לא, לא.
גב' הנלון שאלה אם נוכל להסתיר אותו פה. מה הייתי אמור לומר?
אני חושב שאתה מזמין לפה הרבה מאוד צרות.
היא אומרת שיש לה תוכנית לחלץ אותו מהעיירה והיא רק זקוקה לכמה ימים.
מה אתה מצפה שאעשה? שאסגיר אותו?
תראו, אני אתחבא. אני אתחבא.
אני מבטיח. לא אעזוב את החדר הזה, בבקשה.
בבקשה.
אני לא צריך את החרא הזה כרגע.
איפה הוא? אבא? -רוני?
אבא? -רוני!
רוני, אלוהים! אלוהים! -אבא!
מותק.
התגעגעתי אלייך, תני לי להביט בך.
את בסדר? מה שלומך? -התגעגעתי אליך.
כל כך התגעגעתי אליך. -גם אני התגעגעתי אלייך.
חיפשנו אחריך בכל מקום. -הכול בסדר, מותק.
איש לא יודע על המקום הזה. רק כמה אוויראים שחורים מהבסיס.
אני כל כך מצטער. אני מצטער שעזבתי אותך.
היי. תודה שאתה עושה את זה.
אל תערבי אותי בסיפור הזה.
אני כל כך מצטער.
איך מצאו אותך?
מישהו פנה בשמי לגברת הנלון.
מי? -זה סיפור ארוך, מותק.
מה שחשוב זה שאנחנו ביחד, ונישאר ביחד.
אף אחד לעולם לא יפריד בינינו יותר.
כן. -לעולם, בסדר?
רק שינסו. בסדר?
התגעגעתי אלייך. התגעגעתי אלייך.
רוצה לדבר על מה שקרה הבוקר?
אני פה בשבילך. את איתי.
תינוקת שלי.
הכול יהיה בסדר.
את בטוחה. את בטוחה, טוב?
זה בסדר, זה בסדר.
זה בסדר, מתוקה.
היי.
הפחדת אותי.
סליחה, לא חשבתי שיהיה פה מישהו.
מה אתה עושה פה? -עדיין לא הצלחתי להנחית מטוס ברחוב מיין.
רוצה לנסות? -אני חייבת לטפל בעין שלי.
קשה להסיר את הפלסטר. -את צריכה עזרה?
הייתי כמה שנים בצופים.
אני מכיר טריק כשצריך להסיר פלסטר בלי שזה יכאב.
זה ממש מגעיל.
מה אתה עושה?
מה? אם מרטיבים את זה, זה ירד מיד.
לא עם הרוק שלך.
זה בסדר. לרוק יש דווקא תכונות מחטאות.
אני לא חושבת שזה נכון. -מי יודע?
המדע משתנה כל הזמן. זה מה שוויל אומר.
את חייבת לשמוע אותו מדבר על זה.
רואה? קלי...
קלות.
זה איום ונורא, לא?
לא, זה הדבר הכי מגניב שראיתי אי פעם.
אני יכולה להמשיך לבד, תודה.
מה שקרה קודם היה מטורף, לא?
איך שלילי ורוני צעקו אחת על השנייה.
כן.
כן, אני פשוט...
פשוט יש לי תחושה לא טובה, כאילו...
שהדבר הזה לא סיים איתנו.
ואם נצטרך להתמודד מולו לבד...
אני יודעת.
מה אם לילי צודקת?
לגבי מה שהיא מצאה?
מה אם זו באמת הדרך היחידה לעצור אותו?
יש לנו סיכוי טוב יותר אם נהיה ביחד, לא?
לא אותי צריך לשכנע.
ונראה שרוני עקשנית.
אני אעשה את זה.
הנה זה בא.
לעזאזל.
האלורן, התעוררת?
האלורן, אמרו לי שאתה עדיין פה, תפתח!
האלורן, אתה בפנים?
מייג'ור.
איפה היית?
רוצה משהו לשתות?
תשתה, תשתה, תשתה.
יש פקודות חדשות משו.
חיילים מתים או לא, הוא עדיין מחפש את העמודים ההם.
הגיוני. אבל אם אני הייתי במקום שו, הייתי מפסיק עם החרא הזה לפני שהוא...
אני אסתכל על זה אחר כך, לעזאזל.
דיק, מה קרה שם למטה?
אני חושב שהרגזנו את הדבר הזה.
התכוונתי אליך.
נשארת במנהרות במשך שעות. מה קרה?
הדבר הזה שיש לי...
מאז שהייתי קטן...
מאפשר לי לראות דברים.
בסדר.
איזה סוג של דברים?
דברים מתים.
גם לסבתא שלי היו קצת מהיכולות שלי.
לא באותה עוצמה, אבל קצת, אז...
היא הבינה שאני לא ישן ומה הסיבה לכך, ולימדה אותי טריק.
היא אמרה לי...
היא אמרה, "דיק, תדמיין קופסה גדולה כזו.
"דמיין שאתה מכניס לתוכה את כל הדברים
"שאתה לא רוצה לראות.
"ותסגור אותה".
זה מה שעשיתי.
לקחתי את כל הדברים המתים, זרקתי אותם לתוך הקופסה שיש לי בראש,
וסגרתי את המכסה חזק מאוד.
הייתי בן 9.
מאז לא ראיתי אותם.
עד אתמול...
כשהדבר הארור הזה...
פרץ לתוך הראש שלי, תלש את המכסה...
וצחק בזמן שהכול זלג החוצה.
הם פה כרגע?
אתה רואה אותם?
סבתא שלי נהגה לומר לי ש...
המתים תמיד שבים למקום שבו מתו.
נראה ששניים מהם פגשו את הבורא ממש כאן.
הם מדברים אליך?
לא, לא, לא.
כל עוד אני מתעלם מהם הם אפילו לא שמים לב שאני פה.
אבל אם אני פותח את הפה...
הקולות לא מפסיקים.
והם יודעים כל מיני דברים. דברים שאנחנו לא יודעים. דברים שהחיים לא אמורים לדעת.
כמו מה?
למשל, איך למצוא את מה שאנחנו מחפשים?
שמעת בכלל מה אמרתי הרגע?
תראה...
קברתי הרגע את טייס המשנה שלי.
בסדר? החבר הכי טוב שלי. וכמעט הרגתי את הבן שלי.
אז עם כל הכבוד, לשנינו יש אינטרס פה.
אני יודע שזו בקשה גדולה, אבל בסופו של דבר,
אתה אוויראי ראשון בצבא ארצות הברית.
כשהמצב מסתבך, זה התפקיד.
אם זה מסייע להשלים את המשימה, פשוט תעשה את זה, רק הפעם.
ואז תוכל...
תוכל...
להחזיר הכול לקופסה, בדיוק כמו שהיה לפני כן.
טוב, אז מה יקרה אם לא אוכל להחזיר הכול לקופסה, כמו שהיה לפני כן?
אתה לא יודע. אתה לא יודע, נכון?
או שזה לא מעניין אותך.
בכל מקרה, כל העניין הזה קשור במה שאתה רוצה.
זה המעשה הנכון. -תפסיק לזיין את השכל.
יודע מה? שו התקשר,
הוא צריך שיצחצחו לו את המגפיים, חתיכת לקקן.
אחי, אתה לא יכול לדבר אליי ככה, אני הקצין הממונה עליך.
לא מעניין אותי, לעזאזל!
צא מפה!
תחשוב אם אתה רוצה למלא את החובה שנשבעת למלא,
או שיגררו אותך מפה באזיקים.
תנוח קצת.
שרלוט.
שר?
מה קורה?
איפה ויל?
בטח עם חברים שלו,
האנשים היחידים שהוא יכול לסמוך עליהם כרגע.
ואתה יודע מה? אני לא מאשימה אותו.
חכי רגע... -לא, אתה חכה רגע.
הרמת יד על הבן שלנו.
אני יודע.
ואני מצטער, שר. אבל את יודעת שזה לא הייתי אני.
לא. הראש שלי פשוט...
הייתי מבולבל לגמרי, בגלל מה שקרה בביוב.
בגלל מה שקרה לפולי.
אני מצטער.
אני מצטער, שר.
אני פשוט מנסה להגן על המדינה הזו, לעזאזל.
"המדינה הזו". -מה?
הכנסת אותנו לכלוב עם מפלצת ארורה!
לא ידעתי.
לא ידעתי את זה.
יש המון דברים שאתה לא יודע. -רגע, רגע.
מה זה אמור להביע, לעזאזל?
האנק גרוגן נמצא ב"בלאק ספוט".
איך הוא הגיע לשם, שרלוט? -אני הבאתי אותו לשם.
את...
תצעק, תצרח, תרקע ברגליים, תעשה מה שאתה צריך.
זה לא ישנה שום דבר.
מחר בבוקר אני אוציא אותו מדרי בשלום,
ואז ויל ואני נחזור לשריבפורט, איתך או בלעדיך.
אני צריך להשלים פה משימה. אני לא יכול פשוט לנטוש.
אז אני מניחה שתוכל להצטרף אלינו כשתמצא את הזמן לתקן את המצב.
את לא רואה שזה מה שאני מנסה לעשות? -לא איתי.
עם הבן שלך.
את שכנעת את כולם לבוא לראות אותי.
כי את חברה כל כך טובה.
אבל בת כל כך גרועה!
עברו בבקשה לעמוד 61 בחוברות שלכם.
טוב, לסאלי יש מספר תפוחים כפול.
מי יעזור לך עכשיו, משוגעת?
אם תנסי, תמותי.
תתרחק ממני!
לילי ביינברידג'!
שבי תיכף ומיד.
לאן את חושבת שאת הולכת, גברתי הצעירה?
אבא שלה? ברצינות? -בגלל זה היא לא פה.
ויל אמר שאמא שלו לקחה אותם לשם, ורוני לא זזה ממנו מאז שהגיעה.
הוא אמר שהוא ייקח אותנו לשם מאוחר יותר. אסור לספר על זה לאף אחד.
נראה לך שנצליח לשנות את דעתה? -לא יודע. חייבים לנסות.
בקושי הצלחתי לישון אתמול בלילה.
כשצחצחתי שיניים, חשבתי ששמעתי
קולות בצנרת. -קולות בצנרת.
גם אתה? -לא הייתי מוכן להיכנס לשם לעשות פיפי.
אז מה, פשוט התאפקת?
את צוחקת? לא הייתי מסוגל אפילו אם הייתי מנסה. אז פשוט...
לא משנה, זה לא חשוב.
קדימה, בבקשה.
אתה האדם היחיד שהראיתי לו את העין הדולפת שלי.
בסדר.
שמתי צנצנת ליד המיטה ורוקנתי אותה בבוקר.
בימי הביניים קראו לזה "סיר לילה".
כולם השתינו בזה, אפילו האבירים.
האבירים? מגניב.
הם גם השתתפו בדו קרב והצילו נערות יפות.
היי, יש לי משהו בשבילך.
הנה זה.
מצאתי את זה בעליית הגג.
זה כביכול היה שייך לשודד ים שאבות אבותיי הכירו בקובה.
חשבתי שאולי זה ימצא חן בעינייך.
זה מוצא חן בעיניי.
תמיד רציתי להיות שודדת ים.
תראה אותנו, שודדת ים ואביר.
אני מניח שאנחנו מסודרים לליל כל הקדושים.
קבענו, נתחפש ביחד.
לא, אני יודע... -לא התכוונתי לזה ככה.
לא חשבתי שהתכוונת... -סליחה.
היי, מרג'י.
אולי אני מבולבלת אבל נדמה לי שאת מתחמקת מאיתנו.
היי, פאטי.
כולם עדיין מדברים על זה שהצלחת לחמוק ממוות.
לפחות לילי המשוגעת לא דקרה לך את שתי העיניים.
זה לא מה שקרה.
למה שלא תספרי לנו על זה בארוחת הצהריים?
בשולחן שלנו.
אלא אם את רוצה להישאר כאן עם ריקי ריקרדו ושאר היצורים.
פאטי?
מרגרט?
אני יצורה.
די!
רון? אלוהים, רונדה, פשוט תנשמי. אלוהים.
זה עוד רחוק?
נראה לי שכמעט הגענו.
ויל, חכה!
זהו זה.
עכשיו צריך לשכנע את רוני ללכת להילחם ביחד בדבר הזה.
שאלה זריזה, מה אם היא תסרב?
צריך להתפלל שלא. -לא יודע, אחי.
בפעם האחרונה שהתפללתי, הדוד המת שלי כמעט הרג אותנו.
טוב, אז בלי תפילות.
אלוהים.
מה זה המקום הזה?
זה סוג של מועדון של כמה מאנשי חיל האוויר מהבסיס.
קצת כמו המגדל, אבל למבוגרים.
מי זה?
זה ויל.
ריץ', קדימה.
שלום?
גברת קרש?
- תמונות -
- ימי התעלה בדרי 1960 - - דיוקנאות 1959 -
- יום נישואין עשירי, 10 במאי 1953 -
- יום הולדת 32, 1932 -
- חופשת סופ"ש - - סטודיו מקמורטרי 1930 -
- ביקור בחווה, קיץ 1908 -
- מחוז קמברלנד, מיין, 1908 -
לילי?
מה אתה עושה פה למעלה?
הדלת הייתה פתוחה.
זה בסדר, פשוט לא ציפיתי שיהיה פה מישהו.
את בסדר?
אני בסדר.
אני רק...
ירדנו למנהרות, ו...
אוי, לילי.
התחננתי שלא תלכי. -לא הייתה לנו ברירה.
ומאטי...
מאטי, הוא...
זה בסדר, הכול בסדר.
לא משנה מה קרה, הכול יהיה בסדר.
פשוט לא ידעתי למי לפנות.
הגעת למקום הנכון. בסדר?
הכול בסדר.
די, די.
לילי, את בטוחה כאן איתי.
לילי, מה קרה?
ראית אותו?
ראית אותו.
בחיי, עשית את זה.
מתוקה, עשית את זה.
עשית את זה.
לילי, ברור שזו את.
זה...
אני יודעת שאת לא מבינה, אבל את החזרת אותו.
זו התחפושת הישנה שלי.
את עקבת אחרינו?
כן.
כן. חשבתי שהוא יופיע באותו לילה בבית העלמין.
אתם רכבתם על אופניים, וחששתי שאפספס אותו
אם הוא יופיע בפניכם.
אז זו היית את?
אבל למה?
אבא שלי היה מופיע ביריד.
הוא קרא לעצמו "פניווייז הליצן המרקד".
אני הערצתי אותו.
והוא נלקח ממני.
היריד המשיך הלאה, אבל אני נשארתי בדרי.
אני מניחה שאפשר לומר שחשתי...
בודדה.
ההורים שלך מודאגים מאוד.
הם לא מאמינים לי, לגבי פניווייז.
הוא אומר שהוא רוצה להראות לי את היריד שלו.
הוא פה.
בתוך הצינורות.
הוא אומר לי לרדת למרתף בלילה.
אין דבר כזה ליצנים בצינורות.
הליצנים חיים בקרקס.
ילדה טובה.
זה בסדר, מותק. זה בסדר. זה רק בלון.
שלום, מייבל.
סופסוף באת.
והבאת איתך חברה.
אבא?
אל תסתכלי אחורה!
לשם, מייבל!
הצילו! -אני מנסה.
היא תקועה. -תפתחי את הדלת, בבקשה!
תפתחי את הדלת!
אלוהים.
לא, בבקשה. בבקשה!
מייבל.
לא.
חמודה.
זה אני.
אבא.
כל כך התגעגעתי אלייך...
כל השנים האלה.
לא, אל תפחדי.
אני יכול להסביר הכול.
רק תפתחי את הדלת ותני לי להיכנס.
יופי.
תפתחי אותה.
תני לי להיכנס.
הכול יהיה בסדר.
זה היה הוא.
אמנם שונה,
הוא השתנה בגלל מה שעבר עליו, או המקומות שהוא היה בהם.
אבל זה בכל זאת הוא.
בת יודעת לזהות את אביה.
ו...
לפתע, אני...
הרגשתי שוב שלמה, בפעם הראשונה מאז היום הנורא ההוא.
אבל בכל פעם שהוא היה חוזר, הצל הזה היה גונב ממני את אבי.
הייתי מוכרחה למצוא דרך לשחרר אותו.
אז עשיתי את מה שהיה דרוש כדי לראות אותו שוב.
אם הוא רק היה מסוגל לראות אותי שוב בתור הפרח הקטן שלו...
ולהיזכר באהבה ששררה בינינו...
אני בטוחה שהוא היה מצליח להשתחרר מזה.
בבקשה, אל תפגעי בי.
לפגוע בך?
לעולם לא אתן לשום דבר לפגוע בך.
ומה עם החברים שלי?
אוי, לילי.
דווקא את אמורה להבין, יותר מכולם.
לו יכולת לראות שוב את אביך...
לחבק אותו...
להיות הבת הקטנה שלו...
לא היית עושה הכול כדי שזה יקרה?
אבא שלי מת.
את יודעת מה אומרים לגבי דרי, מותק.
מי שמת פה לא באמת מת.
בואי איתי הלילה.
תני לי להראות לך.
לילי!
כדי לחסל את הדבר הזה, כולנו צריכים לפעול יחד.
לא אלך לשום מקום עד שאדע שאבא שלי בטוח.
היי, אבא שלך יהיה בסדר. אף אחד לא יודע שהוא פה.
אני לא איפרד ממנו שוב.
תעשו מה שאתם רוצים.
אני נשארת.
היא עקשנית. -אמרתי לך.
כן? טוב...
גם אני.
מה...
טוב, מתחילים.
אחת, שתיים. אחת, שתיים, שלוש, ארבע.
אולי כדאי שנחכה בחוץ.
לא, נראה לי שפה זה בסדר.
אם הדבר הזה שלילי מצאה בביוב באמת מפחיד את היצור כמו שהיא אמרה,
אולי אפשר לעצור אותו באמצעותו.
כאילו, לתמיד.
יש לנו יותר סיכוי אם כולנו נהיה ביחד...
מספיק. אתה באמת מצפה שאבא שלי ייתן לי לחזור לשם?
את לא הולכת לשום מקום. אבל אני מבין.
הוא דואג לך, נכון?
כן, אדוני. אבל זה לא...
ממש אכפת לך מהבת שלי, נכון?
כן, אדוני.
שנינו דואגים לה. ולכן אני לא יכול לתת לה ללכת.
אז מה, שניכם ביליתם הרבה זמן ביחד?
אבא... -שקט רגע.
יש לך חבר חדש.
אני אבא שלך, אני צריך להכיר אותו טוב יותר.
תן לי לשאול אותך שאלה, ויליאם.
מה הסרט האהוב עליך?
- פלקון - - מסבאה -
רוצח הילדים עדיין חופשי.
איפה עוד אפשר לחפש, לעזאזל? -כבר סרקנו את השממה.
יש מערכת ביוב שלמה שאולי הוא מסתתר בתוכה.
אני מציע שנרד לשם, נתפצל ונחפש שם שוב.
מה לגבי האזור שמחוץ לחניון הרכבות, שממנו היו מגיעים הנוודים?
מחר נביא את כולם, את האחים בון ואולי כמה כלבים.
הוא לא שם.
גרוגן.
אני יודע איפה הוא מתחבא, וזה לא בחניון הרכבות.
אתה רציני? -כן.
גברת אחת התקשרה וסיפקה לנו מידע.
היא לא השאירה שם, אבל...
בהתחשב באופי המקום שהיא ציינה,
הייתי אומר שזה הימור די בטוח.
אתה תעצור אותו? -יש בעיה.
כשהמידע הגיע, ארזתי את חפציי במשרד
כי סגן ראש העיר בדיוק פיטר אותי.
נראה שהם איבדו אמון ביכולתי...
לשרת ולהגן.
אז לא.
לא הייתי יכול אפילו...
לא הייתי יכול אפילו לתת לו דוח על חניה.
אז למה אתה מספר לנו את זה?
תראו מי הגיע. -מה קורה, אחי?
בבקשה. זהירות, זה די חזק.
תודה.
החברים של אדון ויל הצעיר.
מה תשתו? -פעמיים קולה.
פעמיים קולה, תיכף ומיד.
מה הם עושים?
נראה לי שהם רוקדים.
איזה מין ריקוד זה?
פעמיים קולה.
תודה.
יש בעיה עם הקולה הזו.
לא, קיבלתם...
קולה של חיל האוויר.
יש לה טעם מוזר. -זה טעם של חופש, ילד.
לחופש יש טעם מוזר.
הקרינו את "מלחמת העולמות" במתנ"ס בשנה שעברה.
אהבתי אותו. -תשובה נהדרת.
נראה לי שאתה נער מבריק, ויליאם.
האמת היא...
שאם יקרה לי משהו...
טוב לדעת שמישהו כמוך...
דואג לילדה הקטנה שלי.
שום דבר לא יקרה לך או לרוני, אדוני.
לא במשמרת שלי.
לעזאזל. גם הקסם של הנלון לא עבד, אה?
ניסיתי, היא מתעקשת.
בחיי, זה מבאס.
מה נעשה עכשיו? -היי, מתופף. אתה מנגן?
לא יודע, קצת.
תראה, אנחנו עומדים להתחיל לנגן אבל המתופף שלנו קצת...
חש ברע.
מה אתה אומר? רוצה להצטרף?
קדימה.
עוד לא ראיתי אותך מנגן.
מה מנגנים?
יודע להשתמש באלה?
אני מתה על הקולה של חיל האוויר.
קדימה, ריץ'!
נחמד פה בחוץ, אה?
רק שנינו. -כן.
אפשר סופסוף לשמוע אחד השני.
תרשי לי להגיד לך משהו.
אני יכול להקשיב לקול שלך עד הזריחה.
אתה בטוח שאתה לא מתכוון לקול שלך?
קדימה, תדליק לי.
אתם מצפים לאנשים נוספים הערב?
לא.
לעזאזל.
אולי תכבה את האורות, בחור?
מה יש להם?
תעמדי מאחוריי, עכשיו.
תורגם על ידי: ירדן טל