Laver du sjov?
Tak.
- Kan jeg hjælpe dig? - Vis mig ligene.
Det er okay, Joel.
Er det ulovligt at ligne døde mennesker?
Keller, Mason, kom med mig.
Det forstår jeg ikke.
Det er agent Mitchel MacNamara. Det er hans sag nu.
Nå ja. Her.
Tag det ikke personligt. I er sikkert dygtige politifolk.
Ingen sexisme.
Tak for doughnut.
Nå…
Du har ret. Det er ikke ulovligt at ligne nogle døde, Jason Dessen.
Hvad så? Jeg er ikke anholdt.
Vent lidt. Jeg fik ikke tid til at læse det hele.
Kan det passe? 13 Jason Dessen'er?
Alle med samme fingeraftryk, blodtype og DNA. Besynderligt.
DNA? Så hurtigt får man ikke DNA.
Ikke? Det mener jeg da, vi gjorde.
- Det kan være forfalsket. - Tja…
- Det kan være falsk. - Hvad med det her? Er det falsk?
Det er dig. Dig, dig. Helt sikkert dig. Det der skal din mor ikke se.
Din antagelse er i øvrigt forkert.
- Hvad er den da? - At jeg er politimand.
Eller fra FBI.
Eller fra nogen form for ordensmagt.
Men jeg elsker en god politistation.
Meget mere…
…indbydende. Det eneste problem er…
…at nogen altid lytter.
Hemmelige baser. Det er der, jeg normalt arbejder.
Ubehagelige steder.
Men effektive.
Hvordan fanden gjorde de?
Hvad?
Vi vidste, de var tæt på at kunne klone.
Men at udvikle en hel celle? I Chicago.
Det er modigt. Og hele den her Jason Dessen-baggrund er perfekt.
Hvordan ældede de dig?
Utroligt.
Undskyld, at jeg er utålmodig, men det var en brutal evakuering
og 13 timers flyvetur bag i en C-17 for at nå frem, så…
…nu er det din tur.
Nå…
Jeg har to andre Jason'er.
Den første beviser, hvor nyttige de er, og skal ikke obduceres.
Jeg skærer jer alle op.
Godt. Hør her.
Jeg har ikke alle de svar, du er ude efter.
Men jeg kan finde ham, der har.
Ham her.
Den skid.
Han er ansvarlig for alt det her.
Jeg hjælper dig.
Ved du, hvad det er? Det er en guldstjerne.
Lad os finde ham.
BASERET PÅ BLAKE CROUCHS ROMAN
Nej.
Hvorfor er du ikke i seng? Jeg vil ikke op nu.
Det behøver du heller ikke.
Jeg skal bare møde tidligt. Huset skal gøres vejrbestandigt.
Hvordan får jeg så min kaffe?
Jeg har sat en kande over.
Ja!
Du er fandeme en engel.
- Tak. - Den er til dig.
Nå…
Hvad skal du i dag?
Kontoret er lukket, så jeg tænkte, at jeg ville starte på taget.
- Jeg fik tagspån forleden. - Vi kan gøre det i weekenden.
- Det har du sagt i to uger. - Det ved jeg godt.
Og det regnede ind i nat.
Du må ikke kravle derop.
Okay.
Så kom tidligt hjem, så jeg ikke behøver.
Det kan jeg vist godt.
Klokken tre?
Kodeordet er "tålmodighed".
- Vi ses klokken tre. - Ja. Ikke op på taget!
Pis…
Nej.
Taget er altså ikke sikkert.
Du må være sulten.
Ja, jeg er hundesulten.
- Tak. - Velbekomme.
- Jeg henter noget vand. - Okay.
Den første nat…
…kolliderede to verdener.
Da du så på mig…
Kan du huske det?
Det var, som om ingen havde set mig…
…før det øjeblik…
…jeg var sammen med dig.
Den aften…
…giftede jeg mig med dig.
Og jeg holdt Max sammen med dig den nat på hospitalet…
…da hans lille hjerte… holdt op med at slå.
Jeg var…
Jeg var sammen med dig hver eneste nat og dag i vores rodede… og smukke liv.
Indtil den aften jeg kyssede dig farvel, og det monster stjal det hele fra mig.
Jeg fandt… Jeg fandt dig.
Så…
Se. Det er mig.
Det er mig.
Vi kan ikke løse det.
Jo, vi kan.
Nej.
Jeg traf et valg.
Træf et andet valg nu.
Du kan blive i huset.
Charlie behøver ikke vide det.
Jeg kan tage mig af alt.
Jeg… Jeg synes, du skal gå.
Det kan jeg ikke… Det kan jeg bare ikke.
Du skal gå nu.
Vent nu lige.
- Kom her. - Jason, du skal gå!
Du er min kone. Det er mit barn.
Hej. Daniela. Hej!
Jeg ville ikke… Vent!
Hvad?
Nej.
Betyder jeg… Betyder jeg ingenting for dig?
Nej.
Bare gå.
Gå.
Vil du ikke nok?
Nej, nej, nej.
Sig det.
Sig kodeordet.
Tålmodighed.
Tålmodighed. Det er mig.
Åh gud.
Sådan. Er du okay?
- Går det? - Ja.
Okay, klar?
Her. Okay?
Sådan. Rul ham af.
Okay.
Tror du, vi kan blive?
Han er ikke fra den her verden. Ingen vil savne ham.
Vi begraver ham og lever videre som før.
- Jeg ordner soveværelset. - Jeg graver et hul.
Hej.
Hallo!
Undskyld, hvis jeg skræmte dig.
Jeg ville banke på, men jeg hørte en lyd heromme.
- Betjent Jay Stringer. Hvordan går det? - Godt.
Hvad er hullet til?
Tænk engang, vores hund er død.
Det siger du ikke.
- Det gør mig ondt. - Ja, vi er ret kede af det.
Nå, men hvad kan jeg gøre for dig?
For et par timer siden fik vi en anmeldelse om en efterladt bil
ved tankstationen oppe ad vejen. Kender du den?
Ja.
Bilen blev stjålet i Chicago for fem dage siden.
Jeg vil ikke kede dig med detaljerne.
Blandt de ting, vi fandt i den, var den her.
Der står en masse underlige ting i den.
Det var derfor, jeg kom På sidste side står der en adresse.
Din.
- Vores adresse? - Ja, ved du hvorfor?
Nej… Nej.
- Ejer du stedet? - Ja. Eller… Vi lejer det.
- Undskyld, hvad hedder du? - Bruce. Bruce Cheney.
Godt at møde dig.
- Bor du sammen med nogen herude? - Min kone og min søn.
- Hvad hedder de? - Lynn og Aidan.
- Aidan. Går han i skole herude? - Ja, han er på sidste år.
Men han er en god dreng.
Jeg tror ikke, han har noget med det at gøre.
Har du ID på dig?
Nej, det ligger indenfor.
Jeg kigger lige på det, og så smutter jeg.
Ja, selvfølgelig.
- Kom med ind. - Hvad er der sket?
Der.
Hunden blev ramt af en bil…
Frygteligt. Vi fandt ham nede ved vejen. Jeg måtte bære ham ind. Der var bare…
Jeg vil ikke tale om det, men der var meget blod.
Tager din søn det tungt?
Ja, det gør vi alle tre.
Min pung ligger faktisk i bilen. Kom.
Rolig.
Vis mig dine hænder. Bliv der!
Central, det er vogn 15.
Anmoder om forstærkning til Sparrow Lane 301.
Mulig 140. Skifter. Bliv der, for fanden!
Alle betjente i nærheden bedes svare.
- Væk fra ham! - Stop!
Rør dig ikke.
Central, vogn 8 her. Vi er på vej.
- Vi skal væk. - Ja.
Hent taskerne. Sæt dig ud i bilen, så kommer jeg.
Nu.
Rejs dig op.
Okay.
Vi er ikke dårlige mennesker.
Undskyld.
- Hej. - Far, hvor er I?
Vi er på vej.
- Hvad med varerne? - Lad dem stå.
- Vi skal af sted. Kom nu. - Det er okay.
JEG SKAL KØBE IND FOR MINE FORÆLDRE. EN PISSELANG LISTE. HVAD LAVER DE SELV?
SKAL VI STADIG HÆNGE UD SENERE?
Kom nu!
Nej! Vent. Hvorfor er der blod på mors tøj?
Hvorfor forlader vi den her verden efter syv måneder, når den var god?
Charlie, du…
Nej, jeg går ikke ind i den boks, før I fortæller mig, hvad der foregår.
- Det er også mit liv. - Det ved jeg godt.
En version af din far fandt os. Han kom ud til huset, og…
Jeg skød ham.
Er han død?
Ja.
Politiet kom. Vi var nødt til at flygte.
Vi skal væk.
Hej.
Jeg har grøn te med.
- Hej. - Hej. Godt at se dig. Tak.
Bliv ikke bange, men der sidder en fyr og glor på dig.
Skal jeg sige noget?
Kender du mig?
Jeg kom også hertil med sådan en.
Folk troede, det var en Banksy.
Nogle unge lavede en video, hvis nu kunstneren kom tilbage.
Det er dig.
Et par dage før han efterlod dig her, gjorde Jason det samme ved mig.
Sid ned.
- Er du Jason Dessens ven? - Ja.
Er den Jason, du kender, gift med Daniela? Underviste i fysik på et lille college?
Irriterende whisky-elsker, elendig danser, dårlig til brætspil. Ja, min bedste ven.
Det var satans.
Hvad?
Den Jason, der efterlod dig her, lad os kalde ham Jason 2.
Okay.
Det var ikke ham, jeg kom med.
- Det forstår jeg ikke. - Jeg tror, jeg kom med din Jason.
Hvordan?
Jason 2 kidnappede din Jason, så han kunne stjæle hans liv.
Vent. Vent!
Hej…
Fokuser på det, vi ønsker.
Der må ikke bo andre versioner af os i Chicago.
Vi må ikke være berømte eller kriminelle.
Okay.
Hallo! Posen!
- Jeg har dig. - Far!
Mor! Mor!
Charlie!
- Charlie! - Hvad sker der?
Charlie!
Blæsten lukkede den.
Skub. Skub!
Skub!
Åh gud!
Træk, Charlie! Træk!
Bliv ved med at skubbe.
- Så Jason 2 efterlod dig bare her. - Ja.
Han ville tage mig, sin bedste ven, til et sted, han vidste, jeg ville elske.
Så lukkede han døren, mens jeg lå udenfor.
Det tog mig et øjeblik at forstå, at det her er ægte.
Jeg havde intet. Kun det tøj, jeg havde på. Ingen steder at gå hen.
Men jeg tænkte, at hvis min søster Camilla var i denne verden,
ville hun være min bedste mulighed.
Men jeg beregnede ikke situationen rigtigt.
Ryan Holder i denne verden døde for ti år siden.
Vent. Vent lidt.
Camilla, der er noget, jeg må forklare dig.
Jeg fortalte hende sandheden.
Hun troede på mig.
Hun lukkede mig ind.
Tak.
I hendes øjne har hun på magisk vis fået sin bror tilbage.
Men for mig er det ikke i orden.
Camilla minder mig om det, jeg mistede.
Så det har været svært.
Camillas ven har et laboratorium, så jeg har forsøgt at genskabe det stof,
der bragte mig hertil.
- Lavendelvinger. - Jeg kalder det Syrenvinger.
- En anden version af dig navngav det. - Det er så mærkeligt.
- Ja, det er. - For fanden.
Nå, men efter flere måneder lavede jeg noget, som jeg tror virker.
Jeg skulle endelig hjem til mit liv.
- Og så… - Flyttede de boksen.
De flyttede den skide boks.
- Kom så. - Forsigtig.
Det er, som om…
…mit hus er brændt,
og alle, jeg har kendt, er døde.
Men jeg blev sendt til en anden planet.
- Så jeg kan ikke tale med nogen om det. - Jeg ved præcis, hvad du mener.
På grund af Jason 2.
På grund af det røvhul.
Det forpulede røvhul.
Ja.
Måske kan vi sænke kravene?
Bare en verden med et hotel, så vi ikke skal overnatte i boksen.
Aftale.
- Jeg vasker mig lige. - Okay.
Hej.
Er du okay?
Undskyld.
Nej.
Du har ikke noget at undskylde for.
Ingenting.
Okay. Begynd at komme tilbage til rummet. Træk vejret ind gennem næsen.
Hold det.
Og ud gennem munden.
Mærk kroppen afspændes.
Mærk kroppen udvide sig. Træk vejret dybt ind gennem næsen.
Godt.
Og ud gennem munden.
Begynd at komme tilbage hertil.
Træk vejret dybt ind.
Hold det.
Og pust ud.
Tak, Oluko.
Du aner ikke, hvor meget det har ændret mit liv.
Sandra, det er en fornøjelse at dele dette rum med dig.
Tak.
Næste hold er først i morgen.
Jeg ved godt, at det her er meget mærkeligt.
Må jeg give en drink?
Tak.
Selv når jeg har det værst, rører jeg aldrig whisky.
- Det smager af lejrbål. - Hvor længe er det siden?
Wow. Jeg var ædru i tre år.
Jeg havde en ven, der elskede whisky. Han lærte mig nuancerne.
- Hvad tænker jeg på? - Hvorfor mig?
Hold da kæft.
Det var sværere, end jeg troede, at styre boksen.
Jeg skal lære at få ro i sindet.
- Det besvarer ikke mit spørgsmål. - Min partner brændte mig af.
Vi arbejdede sammen i 20 år, og en dag…
…forsvandt han bare.
Tror du, du kan stole på mig?
Vi har altid været alene, for evigt fanget midt imellem.
For sorte til at blive accepteret af andre rige.
Men andre sorte synes, vi taler for hvidt.
For queer… men ikke bøsser.
For selvsikre, for beskedne. Ikke tillidsfulde, stoler på de forkerte.
Vi er for meget.
Aldrig nok.
Men det her, dig og mig,
betyder, at vi ikke skal gemme os mere. Ikke ændre sprog. Vi forstår hinanden.
Og hvis du nogensinde røvrender mig, vil jeg nok inderst inde forstå det.
Hvorfor gør du det her?
Da jeg først trådte ind i boksen, anede jeg ikke, hvordan den virkede.
Men jeg lærte det.
Langsomt, smertefuldt, med tiden.
Jeg tilbragte måneder derinde. Jeg lærte meget om mig selv og om dig.
Boksen er det stærkeste, der nogensinde er skabt.
Og jeg vil bruge den. Til at gøre noget godt.
Ikke kun i denne verden, men i alle verdener.
Okay.
Vis mig det.
Godmorgen.
- Kaffe? - Nej tak.
Jeg skal af sted. Hvad skal du i dag?
Til møder om ting, der nemt kunne være e-mails.
- Ja, ikke? - Hvad med dig?
Bare lidt mere sort kemi-arbejde.
En skam, jeg ikke er til stoffer. Jeg kunne lave en Heisenberg.
- Jeg forstår ikke dine referencer. - Han er kemilærer og laver metamfetamin.
Den bedste metamfetamin.
- Og er han en af dine venner? - Det er ikke noget. Glem det.
Og så kommer Amanda.
Vi skal til afsløringen i Millennium Park sammen.
Er I ved at blive noget?
- Jeg aner ikke, hvad du mener. - Jo, du gør.
Vi tre kunne spise middag sammen. Hvad siger du til det?
Meget gerne.
Perfekt.
- Vil du lave mad? - Okay.
- Det vil jeg meget gerne. - Okay.
- Vi ses. - Farvel.
Tak, fordi du kom.
Selvfølgelig. Jeg føler mig som en del af det.
Det er du også. Selvfølgelig er du det.
Jeg har ikke travlt på arbejde.
Mine klienter er ude at rejse, og jeg slog op med ham, jeg så.
Hvad skete der? Fortæl.
Vi havde svært ved at forstå hinandens behov.
Er det din kliniske vurdering?
At finde en her, jeg kan relatere til, har været sværere end forventet.
Ja. Nogle gange føler jeg, at jeg taler et helt andet sprog.
- Alle her er bare så… - Følelsesmæssigt bevidste, positive.
- Irriterende tålmodige. - Ja.
- Det er en verden af høflig sex. - Ja, ikke?
Hvad sker der med dem? Ingen knalder her. De boller forsigtigt.
Tak, fordi I fandt tid til at opleve dette øjeblik sammen som by.
Da denne anonyme kunstner velsignede vores by med sit talent, blev jeg glad.
Man kan roligt sige, at byen blev kollektivt fascineret.
Hvad mon det er?
En gåde? En gave? Et portræt af det ukendte?
Desværre var den oprindelige placering i Shikaakwa Park uegnet på lang sigt,
men da det tydeligvis er et offentligt kunstværk,
glæder det os at give det til offentligheden her i hjertet af Chicago.
Hvad synes I?
Det ser da fint ud.
Lad os finde et sted med wi-fi og søge på os selv.
The Excellent Bean på North Kedzie og Milwaukee har gratis wi-fi.
Som stamkunde, Daniela Dessen, har du en gratis kaffe på din konto.
Hvad fanden?
Kender du mit navn?
Dit abonnement på Velocitys tegnebogsløse verden
giver dig adgang til vores digitale portnerservice.
Vi kunne bekræfte din identitet gennem stemme- og ansigtsgenkendelse.
Ved du, hvem jeg er?
Jason Ashley Dessen, Velocity Techs chefforsker siden 2015.
Du og direktør Leighton Vance er arkitekterne bag Velocity Tech.
Tak, fordi I skabte mig.
Nej. Glem det.
Charlie Dessen, du er ikke til time i skoletiden.
Ifølge indstillingerne på din konto
har jeg sendt Daniela og Jason Charlies nuværende placering.
Jeg har også meldt dig til pjækkevagten.
Okay.
Godt.
- Bliver det nogensinde bedre? - Det sidste døgn har været brutalt.
- Vi finder et sikkert sted. - Nej.
Charlie, hvor svært det end er,
så er vi sammen, og det er det vigtigste.
Kom nu.
Selv hvis vi finder en perfekt verden, vil en anden af jer finde os.
- Charlie. - I ved godt, det vil blive ved.
Vi er aldrig i sikkerhed. Den boks ødelagde alt.
Nej, det gjorde jeg.
- Skat. - Jeg ødelagde det.
Vi fandt et roligt liv. Et godt liv.
Jeg ødelagde det, Charlie.
- Det er ikke din skyld. - Jo, det er.
Jeg gik i panik, da den Jason kom.
- Det sker ikke igen. - Hvordan kan du sige det?
- Der vil hele tiden komme flere. - Ikke hvis jeg ødelægger boksen.
Ja.
Vi finder en verden, der fungerer.
Så dræber jeg det monstrum.
Det store spørgsmål er, hvis vi tager Lavendelvinger nu
og træder ind i boksen, virker det så?
Det er langt væk.
Jeg gætter på, at den har afbrudt kvanteforbindelsen til boksens strømkilde.
- Nu er det bare en boks. - Okay.
Jeg er fanget her for evigt.
Lad os spise. Camilla glæder sig til at møde dig.
Også mig. Jeg er sulten.
Et sikkert sted, hvor vi kan begynde forfra.
Hvor folk er flinke.
Hvor vi kan få et godt liv igen.
Helt forfra.
Det kan ikke passe.
Hvad?
Vent lige lidt.
- Hvad er der galt? - Ikke noget.
Det er bare…
Jeg tror, jeg har været her før.
Det dur ikke.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve