- Var är de? - Va... Jag kom för att hitta min familj.
Precis som du.
Jaså?
Hördu.
Jag var där när det där hände.
Det var du som gjorde det här mot mig.
Mot oss alla.
Jag är minst lika smart som du, så djävlas inte med mig.
Var är de?
Okej.
Jag är ledsen. Så leds...
Dra åt helvete. Jag vill inte ha din jävla ursäkt.
Tala om var de är!
Helvete. Jag vet inte.
Åh, helvete.
Var är de?
Daniela kom på mig.
Såklart hon gjorde.
Hon knuffade mig nedför trappan.
Och jag vet inte var hon är nu. Jag svär.
- Så du är helt jävla värdelös för mig? - Jag är ledsen.
BASERAT PÅ ROMANEN AV
INGEN AV DEM ÄLSKAR DIG SOM JAG
KOM IGEN. DU VET HUR MYCKET JAG ÄLSKAR DIG.
INGEN BRYR SIG OM DIG SOM JAG DET ÄR JAG SOM KÄNNER DIG
HAN ÄR INTE DEN DU TROR. RING MIG. PAPPA.
DU MÅSTE RINGA MIG.
HAN ÄR INTE JAG. RING MIG.
Mamma.
Vi stänger av dem, okej?
DELA MIN PLATS
När jag kom tillbaka trodde jag att han var den enda.
Jag borde ha vetat att det skulle finnas fler.
Så vart ska vi ta vägen?
Jag vet verkligen inte.
Kreditkort kan spåras.
Ingen tar kontanter längre.
Och även om jag hade en idé, kan det inte bli mitt val.
Varför?
För alla platser han skulle tänka på kan även de tänka på.
Jag har en idé.
Där är det.
Och du råkar bara känna till koden?
James familj tillbringar somrarna och de flesta helgerna här.
- Jag hälsade på ett par gånger. - Ett par gånger?
Jag tror att han har varit här fler än ett par gånger.
Hur är ditt rum?
Jag borde ha skyddat henne.
Charlie...
Jag borde ha skyddat er båda.
Inget av det här är ditt fel.
Det vet du väl?
Är allihop verkligen min pappa?
Ja och nej.
Så vad ska vi göra?
Vi löser det...
...när vi har sovit lite.
Hej.
Vill du vara ensam?
Jag kan inte föreställa mig vad du har sett,
allt du har tvingats göra
för att komma tillbaka till oss.
Jag vill...
...att det bara ska vara så enkelt som att du är hemma,
och att vi återgår till hur vi var...
...men alla de andra är hemma också.
Jag vet inte var vi ska börja.
Precis som efter Max, antar jag.
På nåt vis måste vi bara börja.
HEM - GÄST
LOGGA IN
ANVÄNDAR-ID JASON.DESSEN
INBOX 12 029 MEDDELANDEN, 29 OLÄSTA
HÄRVA
JASON DESSEN - VÄLKOMMEN HEM DEN RIKTIGA JASON DESSEN.
DET FINNS FÖR NÄRVARANDE 44 AKTIVA DELTAGARE.
NY ANVÄNDARE? DITT ANVÄNDARNAMN ÄR JASON 71.
JASONADMIN: JAG HAR SETT NÅGRA VID HUSET.
JAG VET ATT DET FINNS FLER.
JASON11: DET ÄR FLER ÄN "NÅGRA".
JASON14: DE ÄR INTE HEMMA LÄNGRE.
JASON50: HAN MÅSTE HA TAGIT DEM NÅNSTANS.
JASON42: DET SKEDDE EN OLYCKA. DE ÄR BORTA NU.
JASON 28: VEM AV ER GJORDE DET HÄR?
JASON41: EN RAMBO.
JASON22: JAG KOLLAR SJUKHUSEN.
JASON22: VILKEN BIL KAN DE HA KÖRT?
JASON44: HAR DELAT EN VIDEO JASON51: HAR DELAT EN VIDEO
Ni har inte genomgått det jag har genomgått.
Ni har inte förtjänat det.
Alla kan givetvis inte få dem, så...
...frågan är, vem blir ensam?
Vi kunde försöka med delad vårdnad?
JASON37: VILL DU GÅ IHOP?
VI KAN DÖDA DE ANDRA OCH SEN REDA UT DET HÄR.
JASON23: VILL DU GÅ IHOP?
JASON5: VILL DU GÅ IHOP?
KAFFET ÄR BRYGGT. JAG ÄR PÅ STRANDEN.
Först tyckte jag om hur han fick mig att känna.
Det var som om vi hade återgått till hur det var från början.
Men han var inte min man.
Han bodde med oss,
låg med mig.
Det är allt jag vill säga just nu.
Jag är ledsen.
Jag älskade vårt liv,
men det fanns stunder då jag tänkte "tänk om".
Inget konstant, men ibland.
Den här andra Jason, han är,
i viss mån, jag.
Så mina "tänk om" finns även i honom.
De ledde honom till den här världen.
Inget av det är ditt fel.
Jag träffade en version av dig som aldrig gifte sig med mig.
Jaså?
Vad gjorde jag?
Du var konstnär.
Jag träffade dig på vernissagen för din nyaste utställning.
Du bodde i en riktigt cool vindsvåning...
...och du hade många vänner.
Inga barn?
Nej.
Var jag lycklig?
Hon undrade detsamma om dig.
NYLIGA TRANSAKTIONER
Inga hotellräkningar, inga flygbiljetter, inga Airbnb,
inga hyrbilar, men han tankar i satans Shaumburg.
Och de tar ut 500 dollar ur bankomaten.
Vart har han tagit vägen?
Kom igen. Du borde kunna lösa det här.
Vart han än skulle bege sig, skulle du känna till.
Så du fattar inte beslutet för det är för förutsägbart.
Jag känner Daniela för väl.
De låter Charlie göra det.
Åh, helvete.
Finns det nån chans att ni inte har stängt ner era mobiler?
JAG - DANIELA - CHARLIE INGA PLATSER HITTADE
Var är min mobil?
Den du tog från mig under tågspåren?
Var är min mobil?
Var är den?
Skär loss mig.
Jag hjälper dig hitta den.
Varför inte bara skära dig?
Nej. Titta.
JAG HAR SÖKT DANIELA. ALLT OKEJ?
Så där, ja.
KAN JAG FÅ MIN BIL I DAG?
Tyvärr...
LEDSEN FÖR RADIOTYSTNADEN. VAR ÄR DU?
JAG KAN FÖRKLARA OCH KOMMA MED BILEN TILL DIG NU.
Vi borde titta till Charlie.
Daniela?
I går kväll hittade jag en meddelandesida
med hundratals Jason som hade kommit tillbaka.
Vad sa de?
Även om några är illa däran, så älskar de alla sin familj.
De vill ha er tillbaka.
En av dem hade en idé.
Ett slags lotterisystem,
där en av oss visst får stanna i den här världen med dig och Charlie.
Alla andra ger sig av.
Den som hade den idén förlorade just lotteriet.
En annan föreslog delad vårdnad.
Oj.
Julhelgerna blir en mardröm.
Hej.
Så vad hände dig?
Vad som hände mig?
Ja.
Efter att du kidnappade mig
och spelade ut nån sjuk pappafantasi med min son och våldtog min fru?
Jag ska berätta vad som hände. Din Daniela är död.
Vad?
Hur då?
Det var mitt fel.
Faktiskt så...
...var det ditt fel.
För jag visste inte vilken sorts människor du var inblandad med.
Dawn dödade henne för att hon försökte hjälpa mig.
Och Leighton lät döda Ryan.
Och sen har vi Amanda,
som du övergav.
Hon hjälpte mig fly i lådan, och hon var väldigt förvirrad
och desorienterad och rädd.
Och som du vet, är de inte känslor man bör ha när man öppnar dörren.
Den sjätte dörren vi öppnade var en stor skog.
Vi klev ut bara för att en titt.
Och...
...det hade brunnit, antar jag. Det var väldigt svart.
Förkolnat, du vet?
Så när det blåste upp, välte träden bara.
En gren föll och...
En träffade mig i huvudet, men en riktigt stor kom flygande och...
Rakt igenom henne.
Naglade fast henne i marken.
Och det fanns inget jag kunde göra åt det...
...förutom att sitta där och vänta på att det skulle vara över.
Det tog två dagar.
Är det hennes?
Amandas?
Hon hade gjort vad som helst för dig.
Precis vad som helst.
Vill du se vilka andra skador du har orsakat?
Ja, och det fortsätter bara.
Jag trodde bara...
Vad trodde du?
Det spelar ingen roll.
Se på mig.
Jag skulle verkligen vilja veta.
Jag trodde...
...att du skulle älska mitt liv.
BLAIR CAPLAN - JAG KOMMER ÖVER. ÄR DÄR OM 10.
Vad mer?
Brooke och Drew är ihop.
Jag är ledsen, gubben.
Det doftar gott.
Jag hittade lite nyligen utgången pannkaksmix och kondenserad mjölk.
Okej. Jag gillar våra odds med utgångna pannkakor.
Vad har jag missat?
Jag uppdaterar mig om vad som pågår i Dessen-hushållet.
På tal om det,
vad hände med utställningen du försökte säkra?
Don Kurt på Art Space fick den.
Här var det visst jämna plågor.
Några goda nyheter?
Du gav mig en bil i födelsedagspresent.
- Ja, jag hörde det. - Suveräna Blackhawks-biljetter.
Nya skateboardar.
- Glass med nötter. - Va?
Ja, du dödade mig nästan.
Nej, men allvarligt, du visste inte hur man använde en EpiPen.
Han skulle inte känna till din allergi.
Nej.
Eller Max. Han missade vår tid vid trädet.
Han är en skit.
Kaffe?
- Jättegärna - Ja? Samma?
De här pannkakorna får en att tänka:
"Varför skulle man nånsin vilja ha en färsk pannkaka?"
- Okej. Varför gör du så här mot mig? - Det var perfekt.
- Tack. - Tack för frukosten.
Varsågod. Men vad är planen?
Vi vet inte riktigt än. Bara att vi måste härifrån i morgon.
Varför?
Vi är för närvarande heminkräktare och tjuvar.
Har du stulit nåt?
Jag bara älskar hur dina tankar gick direkt till mig.
Tja, du stal ju på sätt och vis min bästa väns bil.
Hon lät mig låna den.
Du har inga planer på att återlämna den inom den närmaste framtiden.
Vi kan komma att behöva den.
Så, vart ska vi ta vägen?
Vi jobbar på det.
Hallå?
Daniela?
Charlie?
Hallå?
Charlie?
Hallå?
Jason?
Jag vet att det här verkar väldigt märkligt,
men för Danielas skull måste du göra nåt för mig.
Vadå?
Kan du spåra var din bil är?
Kan du spåra den?
Ja.
Har du gjort det?
Nej. Det föll mig inte in.
- Ge mig din mobil. - Det blir ett hårt "dra åt helvete".
Blair, ge mig bara din mobil.
Jag ska inte skada dig.
Ge mig bara din satans telefon.
Blair, ge mig den!
Okej.
- Sitt ner. Nu! - Ja, okej. Ja.
Säg mig nu...
...vad fan det är som pågår?
Var är de?
De andra verkligheterna.
Tänk dig att du är en fisk som simmar i en sjö.
Och för dig är den sjön hela ditt universum.
Sen en dag,
sticker nån ner handen och plockar upp dig ur vattnet,
och du inser att det du trodde var hela din värld, bara är en sjö.
Sen ser du en annan sjö och träd och himlen ovanför.
Och plötsligt slår det dig att du är...
...att vi alla är en del av en mer mystisk verklighet
än vi nånsin möjligen skulle kunna förstå.
Så de finns överallt runtom oss
och vi kan inte se dem?
De är precis här.
Så nära, bara mikroner bort.
Och om vårt medvetande var mer flytande,
skulle vi bokstavligen kunna sträcka oss ut och röra dem.
Fanns det några världar...
...som du var frestad att stanna i?
Där ute i kammaren förlorade jag nästan...
...nästan hoppet om att hitta hem.
Det fanns en värld där jag trodde att jag kunde bli lycklig.
Men du kom hem.
Ångrar du det?
Inte ett dugg.
HEM - GÄST
JASON35: ALLA VET VÄL VAD DE MÅSTE GÖRA?
JASON22: VILL INTE ENS TÄNKA PÅ DET.
JASON22: JAG SÅG TVÅ AV OSS I HUSET FÖR ETT TAG SEN.
JASON44: JAG UNDRADE NÄR NÅN SKULLE KOMMA IKAPP HONOM
Ställ en annan fråga.
Hej. Kom in. Vi småpratar bara.
Okej, nu känns det här misstänkt mycket som en omstoppning.
Vadå, är du för gammal för att bli omstoppad?
Tack för att du tog oss hit, Charlie.
Med tanke på att det här är rätt läskigt, så hanterar du det riktigt modigt.
Jag är väldigt stolt över dig.
God natt, gubben.
God natt.
Okej.
Minns du när vi först träffades?
Det kunde ha blivit vem som helst...
...men det blev du.
Och av allihop,
så blev det återigen du.
Jag gick in på meddelandesidan.
Jag sa till dem att vi har gjort ett val.
Jag vill inte ha ett lotteri.
Jag väljer dig.
Åh, jäklar.
Hjälp mig.
Vem gjorde det här mot dig?
En av oss.
Hur många finns här?
Kommer jag att dö? Jag vill inte dö.
Hur många?
Hämta Charlie.
Var är Charlie?
Hallå!
Åh, helvete.
Snäl...
Var det ett pistolskott?
Hämta Charlie. Möt mig här nere. Skynda dig!
Hördu.
Släpp den.
Släpp den, sa jag.
Hör på...
Stanna. Stanna.
Är de där uppe?
Ja.
Okej. Ta av alla dina kläder.
Nu. Jag säger det inte igen. Bara...
Kom igen.
Allting.
Har ni ett kodord?
Ja.
Ge mig det.
Hur många har du dödat?
Jag vet inte.
Kodordet.
Okej. Jag ska ge dig det.
Det är...
Daniela, ta Charlie och stick. Stick!
Inte utan dig.
Jag kommer inte stoppa er.
Det är inte därför jag är här.
Det var jag som byggde kammaren.
Det är jag som är ansvarig för hela den här soppan.
Jag är så ledsen.
Gentemot er alla.
Charlie!
Helvete.
Hur hittade du oss?
Blair hade en spårningsapp på mobilen.
Hur hittade de andra dig?
En av dem satte den här spåraren på Hondan,
och jag insåg det inte förrän de andra började dyka upp.
De följde efter mig.
Vad i helvete?
Ni måste ge er av.
Den står utanför.
Snälla. Jag försöker hjälpa er.
Okej. Visa oss var den är.
Okej.
Jason.
Den här tillhör dig.
Stick. Stick!
Daniela! Charlie!
Ducka!
Är du okej?
Jag tror inte att nån följde efter oss.
Vad ska vi göra? Vi har ingenstans att ta vägen.
Hörni, jag tror han lämnade nåt åt oss.
Hur många finns det?
Jag vet inte. Fyrtio?
Här finns en väska också.
Han tog med Max.
Och den här.
SPELA UPP RÖST-PM
NY INSPELNING
När jag gick in i kammaren var jag full av ånger.
Och sen en dag klev jag in i en värld
och fann en familj som hade skapats
genom ett val jag hade varit för rädd för att göra.
Jag förtärdes av avundsjuka.
Först trodde jag att allt handlade om dig, Daniela.
Och även om en del gjorde det,
insåg jag att det jag verkligen ville ha, det jag försökte stjäla,
var valen som du gjort, Jason.
Mestadels valet att tillåta utrymme i ditt liv
för nån annans behov och drömmar.
Jag tror att det finns en del av oss... mig...
...som har varit rädd för att riskera kärlek.
Och hela livet har jag låtit den rädslan kontrollera mig,
men du bröt dig på nåt vis fri från den och gav dig själv ett rikt,
stökigt och vackert liv.
Det finns ingen ursäkt som är tillräcklig för det jag har gjort.
Den här världen är inte längre trygg för nån av er.
Jag hoppas att ni kan hitta ett nytt hem, och det gör ni säkert, för...
...ni har alla upplevt saker jag inte kan föreställa mig,
och de har format er till ett ännu mer perfekt pussel
som bara ni passar in i.
Säkert att det här är enda sättet?
Om vi stannar, måste vi leva i rädsla.
Hon har rätt.
Vänta.
Titta. Där är de.
Hörni. Hörni, titta. Daniela.
Jäklar. Det är han.
Vart är han på väg?
De är här.
Vi kom inte för att stoppa er.
Vi tänkte att er enda chans till ett normalt liv var att lämna den här världen.
Ja. Han har rätt.
Vi kom för att ta farväl.
Jag är ledsen.
Jag vill bara att du och Charlie ska vara trygga.
Ja.
Och du...
...ta hand om dem.
Ja.
Nej, nej! Nej! Varför... Varför ska han få dem?
Det handlar inte om honom.
Det handlar om vad hon vill,
och vad som är bäst för vår son.
Släpp förbi dem.
Nej.
Släpp förbi dem!
Flytta er!
Släpp förbi dem!
Charlie. Charlie.
Daniela.
Känner du mig?
Nej...
...men jag har letat efter dig.
Undertexter: Kristina Donnellan