- Hvor er de? - Hvad? Jeg ledte efter min familie.
Ligesom dig.
Gjorde du?
Av...
Jeg var der, da du fik det.
Det var dig, der gjorde det.
Mod os alle sammen.
Jeg er mindst lige så klog som dig, så jeg gider ikke noget pis.
- Hvor er de? - Okay...
Jeg... Jeg er ked af det. Jeg er virkelig...
Fuck dig. Jeg gider ikke dine skide undskyldninger.
Sig, hvor de er!
For fanden. Det ved jeg ikke.
For helvede...
Hvor er de?
- Daniela fandt ud af det. - Selvfølgelig.
Hun skubbede mig ned ad trappen.
Og jeg... Jeg ved ikke, hvor hun er. Jeg sværger.
- Så kan jeg ikke bruge dig til en skid. - Undskyld.
BASERET PÅ BLAKE CROUCHS ROMAN
INGEN AF DEM ELSKER DIG, SOM JEG GØR
DU VED, JEG ELSKER DIG HØJT
INGEN HOLDER AF DIG, SOM JEG GØR. DET ER MIG, DER KENDER DIG
HAN ER IKKE DEN, DU TROR. RING TIL MIG. FAR.
RING TIL MIG.
HAN ER IKKE MIG. RING.
Mor?
Vi slukker dem, okay?
Da jeg kom tilbage, troede jeg, han var den eneste.
Jeg burde have vidst, der var flere.
Hvor skal vi tage hen?
Det ved jeg virkelig ikke.
Kreditkort kan spores. Ingen tager kontanter mere.
Selv hvis jeg havde en idé, går det ikke, at jeg vælger.
- Hvorfor ikke? - Hvis han tænker på et sted, gør de også.
Jeg har en idé.
Det er der.
Du kender tilfældigvis koden?
James' familie er her hele sommeren og de fleste weekender.
- Jeg har besøgt ham et par gange. - Et par?
Han har vist været her mere end et par gange.
Hvordan er værelset?
Jeg skulle have beskyttet hende.
Charlie...
Jeg skulle have beskyttet jer begge to.
Det er ikke din skyld. Det ved du godt, ikke?
Er de alle sammen min far?
Ja og nej.
Så hvad gør vi?
Vi finder ud af det...
...når vi har sovet.
Hej.
Vil du være alene?
Jeg kan ikke forestille mig, hvad du har set.
Og hvad du har måttet gøre for at komme tilbage til os.
Jeg ville ønske...
...at det var så enkelt, at du var hjemme...
...og at alting bliver som før...
...men de er også hjemme.
Hvor skal jeg begynde?
Ligesom efter Max, tror jeg.
På en eller anden måde er vi bare nødt til at begynde.
29 ULÆSTE BESKEDER
FORVIKLING
VELKOMMEN HJEM DEN ÆGTE JASON DESSEN
DER ER 44 AKTIVE DELTAGERE. NY BRUGER? BRUGERNAVN ER JASON 71.
JEG HAR SET NOGLE AF JER VED HUSET. JEG VED, I ER FLERE
- HVEM HAR OVERVEJET KANKAKEE? - SKYLDIG.
DER VAR ET BILUHELD. DE ER VÆK NU.
- HVEM AF JER VAR DET? - EN AF RAMBO'ERNE.
HAR DELT EN VIDEO
I har ikke været igennem det, jeg har.
I har ikke fortjent det.
Vi kan selvfølgelig ikke alle sammen få dem, så...
Spørgsmålet er, hvem der ender alene?
Hvad nu, hvis vi prøvede at få fælles forældremyndighed?
SKAL VI SLÅ OS SAMMEN? VI FJERNER DE ANDRE OG LØSER DET INDBYRDES.
SKAL VI SLÅ OS SAMMEN?
DER ER KAFFE PÅ KANDEN. JEG ER PÅ STRANDEN
Først kunne jeg godt lide det.
Det var, som om... vi var tilbage, hvor vi begyndte.
Men han var ikke min mand.
Han boede hos os.
Gik i seng med mig.
Jeg vil ikke sige mere nu.
Undskyld.
Jeg elskede vores liv,
men nogle gange tænkte jeg: "Hvad nu hvis?"
Ikke hele tiden, men ind imellem.
Den anden Jason er, til en vis grad, mig.
Så min tvivl findes også i ham. Den førte ham til den her verden.
Det er ikke din skyld.
Jeg mødte en version af dig, der ikke var gift med mig.
Gjorde du?
- Hvad lavede jeg? - Du er kunstner.
Jeg mødte dig til ferniseringen på din seneste udstilling.
Du boede i en vildt fed lejlighed.
Du havde mange venner.
- Ingen børn? - Nej.
Var jeg lykkelig?
Hun ville vide det samme om dig.
SENESTE BETALINGER
Ingen hotelregninger, ingen flybilletter, ingen Airbnb.
Ingen billeje, men han køber kraftedeme benzin i Schaumburg.
Og så hæver han 500 dollar i automaten.
Hvor tog han hen?
Kom nu, du må da kunne regne det ud.
Du burde vide, hvor han tager hen.
Så du vælger noget andet, fordi det er for forudsigeligt.
Jeg kender Daniela for godt. De lader Charlie vælge.
Pis.
Er jeg så heldig, at I ikke har slukket telefonerne?
IKKE FUNDET
Hvor er min telefon?
Den, du tog omme ved togskinnerne.
Hvor er min telefon?
Hvor er den?
Skær rebet over. Så hjælper jeg dig med at finde den.
Jeg kan også skære dig.
Nej.
DANIELA SVARER IKKE. ALT OKAY?
Haps.
FÅR JEG MIN BIL I DAG?
Undskyld...
UNDSKYLD TAVSHEDEN. HVOR ER DU?
JEG KAN FORKLARE OG KOMMER OVER MED BILEN.
Jeg ser til Charlie.
Daniela?
I nat fandt jeg et forum på nettet
med flere hundrede Jason'er, der var nået tilbage.
Hvad skrev de?
Nogle af dem har taget stor skade, men de elsker alle deres familie.
De vil have dig tilbage. En af dem havde en idé.
En form for lotteri,
hvor en af os får lov til at blive i den her verden hos dig og Charlie.
Alle andre forsvinder.
Ham, der fik den idé, har tabt i lotteriet.
En anden foreslog fælles forældremyndighed.
Wow.
Ferierne bliver et mareridt.
Hej.
Hvad skete der med dig?
Med mig?
Ja.
Efter du bortførte mig og udlevede din syge far-fantasi med min søn
og voldtog min kone?
Det skal jeg sige dig. Din Daniela er død.
Hvad?
Hvordan?
Det var min skyld. Eller faktisk...
...var det din skyld.
Jeg kendte ikke de mennesker, du omgikkes.
Dawn slog hende ihjel, fordi hun ville hjælpe mig.
Og Leighton fik Ryan slået ihjel.
Og så er der Amanda...
...som du efterlod.
Hun hjalp mig med at flygte ind i boksen. Hun var meget forvirret
og desorienteret og bange.
Og den slags følelser må man ikke have, når man åbner døren.
Den sjette dør, vi åbnede, var en stor skov.
Vi gik udenfor for at se på den.
Og...
...der havde været brand. Alting var meget sort.
Helt sortsvedent.
Så da det begyndte at blæse, væltede nogle af træerne.
Der faldt en gren ned og...
En af dem ramte mig i hovedet, men så faldt en meget stor en ned...
Lige igennem hende.
Den naglede hende til jorden.
Der var ikke noget, jeg kunne gøre.
Jeg kunne bare sidde og vente på, at det var slut.
Det tog to dage.
Er det hendes?
Amandas?
Hun ville have gjort alt for dig.
Hundrede procent. Hvad som helst.
Vil du se den skade, du har forvoldt?
Ja, og det bliver ved.
Jeg troede bare...
Hvad troede du?
Det er lige meget.
Se på mig.
Jeg vil gerne vide det.
Jeg troede...
Jeg troede, at...
...du ville elske mit liv.
JEG KOMMER. ER DER OM 10 MINUTTER.
Hvad mere?
- Brooke og Drew er kærester. - Det er jeg sgu ked af.
Her dufter godt.
Jeg fandt noget gammelt pandekagemel og en dåse kondenseret mælk.
Okay, vi tager chancen med gamle pandekager.
Hvad snakker I om?
Jeg bliver opdateret om, hvad der sker i Dessen-familien.
Og nu vi er ved det, hvad skete der med den udstilling, du ville have?
Don Kurt på Art Space fik den.
Det går jo bare skidegodt. Nogen gode nyheder?
Du gav mig en bil i fødselsdagsgave.
- Ja, det hører jeg. - Og supergode Blackhawks-billetter.
Nye skateboards.
- Is med nødder. - Hvad?
Du havde nær slået mig ihjel.
Seriøst, du kunne ikke bruge en EpiPen.
- Han kendte ikke til din allergi. - Nej.
Eller til Max. Han var ikke med ude ved træet.
Han er en nar.
Kaffe?
- Meget gerne. - Ja?
Man kommer til at tænke: "Hvem gider friske pandekager?"
- Hvor er du led. - Det var perfekt.
Tak for morgenmaden.
Velbekomme. Men hvad er planen?
Det ved vi ikke endnu. Men vi skal væk herfra i morgen.
Hvorfor det?
Vi er jo ubudne gæster og tyve.
Har du taget noget?
Jeg elsker, at du straks tænker på mig.
Tja, du stjal jo min bedste venindes bil.
Hun lod mig altså låne den.
Men du har ingen planer om at aflevere den igen.
- Vi kan få brug for den. - Hvor tager vi hen?
Vi tænker over det.
Hallo?
Daniela?
Charlie?
Hallo?
Charlie?
Hallo?
Jason?
Jeg ved godt, det her virker meget mærkeligt,
men for Danielas skyld skal du gøre noget for mig.
- Hvad? - Kan du se, hvor din bil befinder sig?
- Kan du finde din bil? - Ja.
- Har du gjort det? - Nej, det faldt mig ikke ind.
- Giv mig din telefon. - Fandeme nej.
Blair, giv mig nu din telefon.
Jeg gør dig ikke noget.
Bare giv mig den skide telefon.
Blair, giv mig den!
Okay.
- Sæt dig ned! Nu! - Ja, okay.
Okay...
...hvad fanden foregår der?
Hvor er de?
De andre virkeligheder.
Forestil dig, at du er en fisk, der svømmer i en sø.
For dig er søen hele universet.
Og så en dag rækker nogen ned og trækker dig op af vandet,
og du opdager, at det, du troede, var hele verden, bare er én sø.
Du ser en anden sø og træer og himlen ovenover.
Og det slår dig pludselig, at du er...
At vi alle sammen er en del af en mere mystisk virkelighed,
end vi nogensinde vil kunne forstå.
De er altså rundt omkring os...
- ...og vi kan ikke se dem? - De er lige her.
Helt tæt på. Kun en mikrometer væk.
Hvis vores bevidsthed var mere flydende, kunne vi række ud og røre ved dem.
Var der nogen verdener...
...du var fristet til at blive i?
Derude i boksen havde jeg næsten...
...næsten mistet håbet om at finde hjem.
I én verden tænkte jeg, at jeg kunne blive glad.
Men du kom hjem.
Fortryder du?
Ikke det mindste.
- VI VED ALLE, HVAD VI SKAL. - JEG VIL IKKE TÆNKE PÅ DET
- JEG SÅ TO AF OS I HUSET - BORTFØREREN VAR VIST BUNDET
Spørg igen.
Hej, kom ind. Vi sidder bare og snakker.
Det føles ret meget, som om I putter mig.
Er du for gammel til at blive puttet?
Tak, fordi du tog os med herud.
I forhold til hvor skræmmende det er, håndterer du det modigt.
Jeg er stolt af dig.
Godnat.
Okay.
Kan du huske, da vi mødtes?
Det kunne have været alle...
...men det var dig.
Og af alle de andre...
...var det igen dig.
Jeg gik ind på det der forum.
Jeg skrev, at vi havde valgt.
Jeg vil ikke trække lod.
Jeg vælger dig.
Pis.
Hjælp mig.
- Hvem har gjort det? - En... En af os.
Hvor mange er der her?
Dør jeg nu? Jeg vil ikke dø.
- Hvor mange? - Hent Charlie. Hvor er Charlie?
- For fanden. - Hjælp...
Var det et skud?
Hent Charlie. Mød mig nedenunder. Skynd dig!
Hej.
Smid den.
Jeg sagde, smid den.
Hør her.
Stop!
- Er de ovenpå? - Ja.
Tag alt dit tøj af.
Nu. Jeg siger det ikke igen. Kom så.
Alt tøjet.
Har I et kodeord?
Ja.
Giv mig det.
- Hvor mange har du slået ihjel? - Det ved jeg ikke.
Kodeordet.
Okay, jeg skal nok sige det.
Det er...
Daniela, tag Charlie med og kør. Kør!
Ikke uden dig.
Jeg standser jer ikke. Det er ikke derfor, jeg er her.
Det var mig, der byggede boksen.
Jeg er ansvarlig for alt det her rod.
Undskyld.
- Det må I undskylde... - Charlie!
For helvede.
- Hvordan fandt du os? - Blair kunne spore bilen.
- Hvordan fandt de andre dig? - En af dem satte den her på Hondaen.
Jeg vidste det ikke, før de andre dukkede op.
De fulgte efter mig.
Hvad fanden?
I skal væk herfra.
Den holder udenfor.
Kom nu. Jeg forsøger at hjælpe jer.
Så vis os, hvor den er.
Okay.
Jason.
Det er din.
Kør. Kør!
Daniela! Charlie!
Duk jer!
Er I okay?
Ingen følger efter os.
Hvad gør vi? Vi kan ikke slippe væk.
Jeg tror, han har efterladt noget til os.
- Hvor mange er der? - Det ved jeg ikke. Fyrre?
Og en pose.
Han tog Max med.
Og den her.
AFSPIL BESKED
Da jeg gik ind i boksen, fortrød jeg en masse ting.
En dag gik jeg ind i en verden,
og jeg fandt en familie, der var skabt af et valg, jeg ikke havde turdet træffe.
Jeg var grøn af misundelse.
Først troede jeg, det hele handlede om dig, Daniela.
Og det gjorde noget af det.
Men det, jeg ville have og forsøgte at stjæle,
var de valg, du havde truffet, Jason.
Især valget om at give plads i dit liv til andres behov og drømme.
Jeg tror, der er en del af os... af mig,
som har været bange for at vove kærligheden.
Hele livet har den frygt styret mig, men du frigjorde dig fra den
og forærede dig selv et fuldt, rodet og smukt liv.
Jeg kan ikke undskylde nok, hvad jeg har gjort.
Denne verden er ikke længere sikker for nogen af jer.
Jeg håber, I kan finde et nyt hjem. Det er jeg sikker på.
I har oplevet ting, jeg ikke kan forestille mig.
De har formet jer til et perfekt puslespil,
hvor kun jeres brikker passer.
Er det den eneste udvej?
Hvis vi bliver, må vi leve i frygt.
Hun har ret.
Vent.
Se, der er de.
Se. Det er Daniela.
Hold kæft, det er ham.
Hvor skal han hen?
Der er de.
Vi kom ikke for at standse jer.
Jeres eneste chance for et normalt liv var at forlade den her verden.
Ja, nemlig.
Vi kom for at sige farvel.
Det er jeg ked af.
Jeg vil bare have dig og Charlie i sikkerhed.
Og dig...
- Pas godt på dem. - Ja.
- Nej... Nej! Hvorfor får han dem? - Det handler ikke om ham.
Det handler om, hvad hun vil, og hvad der bedst for vores søn.
Lad dem komme forbi.
Nej.
Lad dem komme forbi!
Flyt jer!
Lad dem komme forbi!
Charlie.
Daniela.
Kender du mig?
Nej.
Men jeg har ledt efter dig.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve