Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
IL GELSO PIZZÉRIA
Fārūq, nézd, milyen szép lett! Azta!
Jó estét! Van foglalásuk?
Csipkedjétek magatokat! Tegyétek a dolgotokat!
Adtam egy kis kedvezményt.
A pizzazsonglőr!
Itt nincs semmilyen zsonglőrködés!
Figyelni foglak!
Anya!
Ma este élő koncertem van.
Mit szólnál, ha…
Azt, hogy apádnak igaza van. Megbízhatatlan vagy.
- Tessék! Csak apád nehogy meglássa! - Kösz.
HATÁROZAT A LEFOGLALÁSRÓL
Édesem!
Rendben. Megmondom neki.
Nem gond.
Holnap küldj neki 3000 eurót!
Háromezer eurót?
Mégis mit csinált?
Késett a bérleti díjjal. A hollandok szigorúak.
Ezt nézd!
Kis fekete ruha. Elegáns. Klasszikus. Tetszik?
Drágám, egy elegáns helyre megyünk. Ki kell tűnnünk.
Erőltesd meg magad!
Talán az Oscar-gálára megyünk? Azt hittem, szülinapi buli lesz.
Ez nem egy egyszerű születésnap. Dario igazgató lett.
Pontosan.
Egy 1700 eurós óra túlzásnak tűnik.
Kínos lesz a többieknek.
Megint ezzel jössz? Ez egy befektetés. Dario drága ajándékot kap,
cserébe segít a jelzáloghitelünkben.
Igen?
Hallgatom!
Jegyző?
Milyen jegyző?
Nem. Nem én vagyok.
Nem. Nem ismerek semmilyen Rosariót.
Jó, én vagyok, Rosario. Mi az?
Jegyző lettél? Gratulálok!
Mondd!
Mikor történt?
Nem. Nem érdekel az örökség.
Szia!
Ki volt az?
Ügyfélszolgálat.
Elérzékenyültél az ügyfélszolgálatos miatt?
Nem, a mentolos borotvahab miatt.
Értem.
Tudtam!
- Hazamegyek, és átöltözöm. - Drágám, ne cirkuszolj!
Nem akkora ügy. Senkit sem érdekel, miben vagyunk.
Elnézést! Merre van a mosdó?
Mi nem…
Általában egyenesen és jobbra van.
Köszönöm.
Látod? Te is légy kedves, barátkozz! Menjünk!
Gyere!
Mi a baj? Odavonszoljalak?
Vendég vagyok.
A nagy Dario! Örülök, hogy látlak.
- Ramona, hadd öleljelek meg! - Szia!
Dario! Figyelj!
Kéne nekem egy kis haladék. Kaptam egy végrehajtási határozatot.
Most, hogy…
igazgató lettél, le tudod állítani, nem?
Sajnos a központ már megerősítette a kötvényesítést.
- Vagyis? - Vagyis…
Maximum két hetet adhatok, de ha nem fizeted ki
a jelzáloghitel-hátralék 25 százalékát, elbúcsúzhatsz a pizzériától.
De az 50 000 euró.
Én mondtam, hogy ne vedd meg a szomszédos üzletet.
- Dario! - Szia!
- Figyelj, Dario! - Mondd!
- Ne mondj semmit Teresának! - Rendben.
- Ne aggódj! Jól van. - Kösz.
Elnézést! Kaphatnék egy proseccót?
Már megint…
Olé!
Egy koponyás bögre. Már régóta akartam egy ilyet. Klassz!
- Olé! - Teljesen megőrültél!
Baromi jó!
Na lássuk! „Boldog születésnapot, Dario! Salvo és Teresa.”
Köszönöm.
Olé!
Vett neki egy órát?
- Ez nem igazi. Ugye? - Egy óra?
Ne már!
- Dehogyis! Ez replika. - Kamu!
Azt hittem, valami giccses ajándékot hozott.
- Basszus, tényleg eredetinek tűnik! - Igen.
- Tényleg igazinak tűnik. - Miről beszélsz?
Nem látod, hogy replika? Ha bedobod a sangriába, elsüllyed.
Te megőrültél!
Mi van itt?
Nem én vagyok a pincér…
Lássuk, ehhez nincs ajándékkártya!
Olé!
Tedd el!
Tedd el! Vedd el!
Olé!
Jó reggelt!
Jó korán keltél ma reggel.
Ja.
- Korán kezdek. - Milyen volt a tegnap este?
Jó. Kidolgoztuk a belünket, de…
- Jó volt. - Ügyes fiú.
- Kösz. - Fārūq csinált mindent, te anyaszomorító!
Kitől örökölted ezt? A húgod sosem hazudott nekem. Soha.
- Biztos? - Mondta, hogy nincs jól?
Ezért akarom meglátogatni.
Látom, nagyon aggódsz érte…
Oda kell…
- adnom a demómat egy kiadónak. - Ki az a kiadó?
Egy lemezkiadó.
Nem válaszolnak az e-mailjeimre. Személyesen kell odavinnem nekik.
Milyen leleményes tud lenni, ha a zenéről van szó,
a DJ!
Producer-hangtervező.
Ma te nyitod ki a pizzériát.
Kapd össze magad, Freddy Mercury!
Rohadtul semmi köze Freddy Mercuryhoz.
- Nem is tudod, milyen zenét csinálok. - Ezt zenének hívod?
Ne már! Forgolódsz, rángatod a takarót…
Az ágyat alvásra találták ki.
- Nem csak alvásra. - Na! Hagyjál, jó?
Ha nem tudsz aludni, csinálj valamit!
Menj el sétálni! Ahogy szoktál. Menj!
Legalább egyikünk hadd aludjon!
Istenem…
- Próbáltad már az altatót? - Az amatőröknek való.
Én egyedül is megoldom a problémákat.
De ha az a vén uzsorás ott ücsörög, nem kell egyedül megoldanod.
A jó adósság mindig elűz egy rosszat.
A neoliberalizmus csapdája.
A sok olvasás megárt neked.
Szóval…
Ismered a feltételeket.
Azóta tíz százalékot emeltem, mivel elég szép kis összegről van szó.
Muszáj ezt csinálni?
Ne támaszkodj rá! Balszerencsét hozol.
A nagy Dario! Nagy hírem van!
Megszereztem az 50 000 eurót, így már kaphatok haladékot ugye?
Majd beszélünk! Viszlát holnap! Holnap beugrom.
Tudtam, hogy nem jössz el a temetésemre.
Hálátlan egy fiam van!
Mindenki ott volt.
Még Cicco bácsi is, pedig 95 éves! Te bezzeg nem jöttél el!
Gratulálok!
Hol vagyunk?
Egy olyan határmezsgyén, amely elválasztja az élőket a holtaktól.
Mióta használsz olyan szavakat, hogy „határmezsgye”?
Régen a „kolbász"-t is alig tudtad kimondani.
Segítesz kipakolni, vagy csak állsz, és nézel?
Salvo, elég lesz! Köszönöm. Vegyük úgy, hogy segítettél!
Hagyd! Majd én elintézem.
Mihaszna ember vagy.
Elárulhatnád a lottószámokat ahelyett,
hogy a síron túl is prédikálsz nekem.
Mondok én valamit! Eddig nyugodt voltam,
de te még halálomban is felbosszantasz.
Ismered ezt a közmondást?
„Az a madár boldog, aki a saját falujában rak fészket.”
Ezen gondolkozz el!
Ne aggódjon! Csak egy kis zúzódása van.
Hazamehet, amint megvan a zárójelentés.
Amúgy a rollert elnézve, nagy szerencséje volt.
- Valaki szereti magát odafönt. - Inkább átkozódott.
A határmezsgyén.
Kicsit feszültnek tűnik, Macaluso úr. Azt javaslom, pihenjen.
- Később találkozunk! - Köszönöm, doktornő!
Mi történt?
- Meghalt az apám. - Ne!
Szívem, nagyon sajnálom, mikor történt?
- Segíts felkelni! Sétálni akarok. - Jó, csak óvatosan!
Figyelj csak! Kaphatnék egy kis…
Vizet?
- Szilvatortát. - Francokat! Szállj le!
Gazember! Ahelyett, hogy elárulta volna a lottószámokat,
egy szicíliai közmondással példálózott, költői stílusban.
Pont ő. Aki azt sem tudta, mi van a samponos flakonra írva.
Melyik közmondás volt?
„Az a madár boldog, aki a saját falujában rak fészket.” Valami ilyesmi.
Ez egyértelmű jel, hogy oda kell menned.
Legyek olyan babonás, mint a parasztok?
Adj egy kis aprót! Iszom egy kávét.
Te vagy az egyetlen fia. Megérdemli, hogy elbúcsúzz tőle.
Hagyd ezt a baromságot!
- Hogy működik? - Fent kell bedobni. Oda!
Mihasznának nevezett.
Jól van. Nyugodj meg! Lazíts! Nem hallottad, mit mondott az orvos?
Azt mondta, feszült vagy.
Miért nem mész oda pár napra? Búcsúzz el apádtól, pihenj…
- Jót tenne neked. Lazíthatnál. - Nem fogsz rábeszélni! Nem megyek vissza.
És nem vagyok…
Nem vagyok…
Nem vagyok feszült!
Mi bajod van?
A három fő csatornát Amszterdamban a 17. században építették…
Apa nem alszik, amióta rosszul mennek a dolgok a pizzériában.
- Éjjel is nyaggat. - Mondtam neki, hogy ne terjeszkedjen.
Anya mindig enged neki. Mindig.
Alig várom, hogy elköltözzek otthonól.
Egy barátomnál nemsokára felszabadul egy szoba.
Enzo, már három éve vársz arra a szobára.
De most végre szabad lett.
Egyébként, hogy ment a lemezkiadónál?
- Jól. - Meghallgatták a demódat?
Igen. Azt mondták, majd értesítenek.
Köszönöm.
Miért nem adtad oda nekik?
Rögtön tudtam.
Velem őszinte lehetsz. Nem vagyok olyan, mint apa.
- Velem beszélhetsz. - Te rosszabb vagy.
- Ő nem turkál a zsebemben. - Pénzt kértél erre az útra.
És nincs merszed egy rohadt borítékot átadni?
Egy kis nyugit akartam, erre te is kioktatsz?
De neked pont ez kell.
Neked bejön, hogy te vagy a legkisebb gyerek.
Figyelj! Maradj csak a kis szobádban,
a Dragon Ball-os posztereddel, nyavalyogj egész nap,
hogy el akarsz költözni, és senki sem fog rád szólni.
Van egy ötletem! Álljunk fel, menjünk be a kávézóba,
szívjunk el egy jointot, és lazítsunk, oké?
- Látod, milyen vagy? - Komolyan, Emma.
Tényleg! Nyugodj le, és hagyjál békén!
Innen baromi könnyű kritizálni.
De ki van otthon Milánóban apával? Én.
Jössz?
Oké! Én megyek.
Moro vagyok, a Via Venezia 26-nál egy piros…
RENDŐRSÉG
Oké, vettem! Bevisszük az őrsre
a bárból az uzsorást. Most indulunk.
Vettem.
- Fogadok, hogy idevalósi. - Nem nyert. Milánóból jöttem.
Üzleti ügy.
- Egy rokonomnak Milánóban bárja van. - Az utat nézze, kérem!
Egy lebuj volt, aztán szépen kibővítette, és most már jól megél belőle.
Az utat nézze, köszönöm!
Micsoda modor!
Lillo! Hát te vagy az?
Vaddisznókat ettél, hogy ekkorára nőttél?
Gyere, ölelj meg!
Rosario felhívott.
Istenem, micsoda tragédia!
Ki gondolta volna?
Igazi csapás…
Rosario valami örökséget emlegetett, nem mintha érdekelne.
Egyébként mennyit örökölnénk pontosan?
Mennyit?
Nem mintha…
érdekelne.
Köszönöm a szíves fogadtatást!
- Hova futnál, te nápolyi? - Nápolyi gyerek, gyere ide!
Hova mész? Gyere ide!
Hova mész?
- Na, most mi lesz? - Nem menekülhetsz.
Hova készülsz?
- Hova mennél? - Te nápolyi, most nem menekülsz.
A szádba köpök.
- Igen? - Rosario, Salvo vagyok.
Mazzacana!
Itt van.
- Miért nyúlsz hozzá? - Te nyújtod, én pedig elveszem.
Nyilvánvalóan ezt csináltad…
Most elteszed? De te hívtál fel engem.
Kétezer kilométert utaztam idáig Milánóból.
- Az öcsédnek is itt kell lennie. - Nem is beszél velem.
Értem, de nélküle nem tehetünk semmit.
Emlékszel, amikor gyerekkorunkban
ketten vártak rád az iskola előtt,
és meg akartak verni?
Csak mert te voltál a legokosabb az osztályban.
De én megvédtelek.
Nem állítom, hogy miattam kötöttél itt ki, de azért nekem is van közöm hozzá…
Nem állítom ezt, de azért…
Ugyan már! Köztünk marad.
Szóval…
„Végrendelet.”
„Alulírott, Nunzio Macaluso szellemi képességem teljes tudatában
megnevezem fiaimat, Calogerót és Salvatorét
a családi ház és a hozzá tartozó birtok örököseinek.
Tisztelettel, Nunzio Macaluso.”
Tehát eladhatom, és pénzzé tehetem a házat.
Most jut eszembe: a polgármester szeretne üdvözölni.
- Még mindig Beppe Randazzo az? - Dehogyis! A fia.
Mimmo U'Catarrusu? Régen majdnem mindennap megvertem.
Kérdezősködtem felőled.
Úgy tudom, te készíted a legjobb pizzát egész Milánóban.
Egész Lombardiában.
Hogy van az édesapád?
Jobb létre szenderült.
- Tényleg? Sajnálom! - Igen.
Biztosan Nunzióval van. Szerette apádat.
Ő volt az egyetlen, aki támogatta azt az átkozott csigás vállalkozását.
Emlékszel a csigás vállalkozására?
Baromságot csináltál, apa.
Figyelj csak! Azért…
akartam veled találkozni, mert…
Salvo, megmondom kerek perec! Érdekel a családi házad.
- Mi ezzel a baj? - Semmi. Ott élnék nyugdíjasként.
És békét akarok kötni a természettel.
Remek!
Gondoltam egy összegre, amit kicsit restellek kimondani.
Salvo!
Az épület és a föld jelenlegi állapotát figyelembe véve,
és hogy a régi ingatlanok teljesen elértéktelenedtek,
ez az én ajánlatom.
- Salvuccio! - Ez…
Mit szólsz hozzá?
Nekem reálisnak tűnik, de nem tudom…
- Salvo! - Lehet róla szó.
- Hol írjam alá? - Lassítsunk!
Van itt egy apróság. Egy aprócska részlet…
Mi lenne az?
Salvuccio, meg kell győznöd az öcsédet, hogy adja el a részét!
Gyerekjáték.
Gyerekjáték? Mikor találkoztatok utoljára?
Ne! Tartsd meg! Segít megolajozni a fogaskerekeket.
Drágám! Minden rendben. Majd mesélek.
Igazam volt. Tudtam én, hogy vissza kell jönnöm ide.
- Salvo! - Nem. Persze.
- De, hívtam. Csak mindig foglalt. - Salvo!
- Vagy nincs térerő. Nem tudom. - Te vagy az?
Te vagy az, Sa'?
Salvo, öregem!
Nem, nem rabolnak el. Csak itt vannak a régi barátaim.
Drágám, később hívlak, ha több időm lesz.
- Gyerünk! - Szia!
Salvo, az új Aci Fontana Stadionban
15 000 fedett ülőhely lesz.
Akkor sem lesz ott 15 000 néző, ha az egész tartományt meghívják.
Az elnök megígérte, hogy három év múlva feljutunk a Serie B-be.
Építőmunkás, Milánóban él, mint te.
- Lehet, hogy ismered is! - Hát persze!
Hárommillió ember él ott, mindet ismerem. Mi a fenéről beszélsz, Castagna?
- Nyugi! - Igaza van.
Egy kis tiszteletet a pizzakirálynak!
Jó pénzt keresett odafent!
Don Angelo, az amerikai nagybácsi fizet még egy kört!
- Még mindig tetszik az a nő? - Elnézést!
Várj, hová mész? Salvo!
Mindig csak a szex!
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Bettina, mit szeretnél?
A szokásos brazil gyantát.
Először maradni akar, aztán megveszi a jegyet.
Aztán megint maradna inkább.
Aztán becsomagol, és majdnem lekési a gépét.
Teresa, nem kell ennyire paranoiásnak lenned.
Ha egy férfi meg akar csalni, akkor úgyis megteszi.
Ha keresed a bajt, akkor kutass az éjjeliszekrényében!
Ja. Az éjjeliszekrényében…
Nagyon rafináltak. Az orrod elé teszik, ahol sosem keresnéd.
És amikor kérdőre vonod,
azt mondja, ha rejtegetni valója lenne, miért tenné az éjjeliszekrénybe?
Lélegezd be a só illatát! Lélegezz!
Belégzés!
Szia!
Enzo!
- Hogy ment? - Ebben a házban senki sem kopog.
- Odaadtad nekik a demót? - Oda.
- Jól van! Akkor most biztos örülsz. - Igen.
Figyelj csak, azt akartam kérdezni…
Ha el akarnál rejteni valamit a lakásban, hova tennéd?
- Mit akarsz elrejteni? - Nem ez a lényeg!
Ha te el akarnál rejteni valamit, hová tennéd?
Nem is tudom, anya…
talán az éjjeliszekrénybe?
„Várok rád, Carme'”
„Carme',
az érintéseddel mindent összezavartál.
A szívemet megérintetted.
Megsebeztél, a gondolataim csak körülötted forognak,
aztán lassan elhalványul minden…”
Megölöm azt a szemétládát!
- A hívott szám… - Rohadj meg!
Fent vagy?
Azt hittem, a gazdák a tyúkokkal fekszenek.
Azért nem beszélsz velem, mert haragszol?
Ezerszer hívtalak Milánóba, de nem jöttél el.
A lezárt részen legyek?
Tiéd a fürdőszoba, én meg vizeljek a kandallóba?
Miért nem beszélünk a polgármester ajánlatáról?
Figyelj, ezt nézd! Nézd!
Olajozzunk meg a rozsdás fogaskerekeket! Ezt nézd meg!
Dugd fel magadnak!
Látod, mégiscsak szóra bírtalak!
Lillo!
Ne gyere át az én részemre!
Van egy pizzériám Milánóban, és úszom az adósságban.
Kell az a pénz!
Azt akarod, hogy csődbe menjek?
Hol voltál, amikor apa ment csődbe?
Én maradtam itt a csigák és a hitelek közt,
te pedig Milánóban jól elvoltál a pizzériáddal!
Még a temetésre sem jöttél el, te Káin!
Most a dorombon játszol?
Ismered a „Wish you Were Here”-t?
Salvo!
Tudod, ki van ott?
Mazzacana.
Mazzacana!
Ha megtudja, hogy te loptad el a cipőjét, meg fog ölni.
Nem fogja megtudni.
Lillo! Látod azt a pizzériát? A múlt héten nyitott meg.
Az emberek Aci Fontanából járnak ide. Biztos jól meg lehet élni belőle.
Azt nézd! Mekkora!
Csukd be a szemed, kívánj valamit!
Megtanítasz pizzát sütni?
Persze.
Azt hiszed, itt hagylak apával és a csigáival?
Nem dolgozhatok egyedül a pizzériánkban.
Látod, milyenek ezek a csigák ?
Nagy köveket mozgatnak, amíg bírják
- Esküdj! - Esküszöm!
Muszáj ezt csinálni?
Add a kezed!
Hat hónapig aludtam a konyhában.
Ha akarod, beszélhetek a főnökkel.
Köszönöm, de szerintem nem jó ötlet.
Jay!
Nem tudom kinyitni az ajtót, a főbérlő lecserélte a zárat.
Kilakoltattak. Próbáltalak hívni.
Lemerült a mobilom.
Apád nem küldte el a lakbért, igaz?
Figyelj!
Te mit tettél az ügy érdekében?
Egy éve etetlek.
Oké, nyugodj meg! Elmegyek. Nem akarlak zavarni.
Jay!
Terhes vagyok.
Terhes vagy?
Szuper jó hír! Nagyon boldog vagyok!
Én vagyok az apa, ugye?
Most szívatsz?
- Én vagyok? - Igen.
És ezt miért ezen a lepratelepen közlöd?
Hé! Én szeretem ezt a helyet.
Már egy hónapja várok a megfelelő alkalomra,
de veled képtelenség beszélni.
Álmos vagy, be vagy szívva, vagy késésben vagy, és rohansz.
Nagyon sajnálom, Emma.
Most van a beállás, és a srácok várnak rám.
Később hívlak, ígérem, és megbeszéljük, kicsim!
Ne stresszelj! Ez remek hír.
Boldog vagyok, és ígérem, később hívlak. Oké?
Később találkozunk. Szia!
Te köcsög!
Baszd meg!
Mondd, hogy: „baszd meg!”
Mondd ki!
Rohadék!
Nekem is nehezemre esik eladni a házat,
de meg kell mentenem a pizzériámat.
Azt mondtad, együtt nyitjuk meg a pizzériát.
Hogy is nevezted el?
Sciuri Sciuri.
Milyen eredeti!
Apa azt akarta, hogy szórjuk szét a hamvait.
Ha nem tesszük meg, a ház nem lesz a miénk.
Gyerekjáték. Hozd ide, és szétszórjuk! Rengeteg hely van itt.
Azt mondta, ezzel és ezzel kell megtennünk.
A hegy tetején kell szétszórni, amikor a mungibiddisi fúj.
Holtában is parancsolgat?
Kit érdekel, hogy milyen szél fúj?
És a családodnak is itt kell lennie.
De nem is ismerte őket.
Ez volt a kérése.
Nincs családom, Lillo. A feleségem elhagyott, és elvette a házamat.
Az asszonytartást utalványokra cserélem be.
A pizzériában élek.
A fiam…
a zene és a drog rabságában él.
Crack, heroin, ketamin…
CBD, THC, TNT, és a feleségem engem okol érte.
A lányom elmenekült otthonról, eltűnt.
- A feleségem… - téged okol érte.
Nem változtál, Salvo.
Lillo!
Jól van. Meglátjuk!
Azt mondtad, eladjuk?
Azt, hogy meglátjuk!
Mióta nem fürödtél?
Amióta megtiltottad, hogy használjam a fürdőszobát.
Akkor szétszórjuk a hamvakat a hegytetőn?
Nem látod, hogy nem a mungibiddisi fúj?
- Majd holnap. - Holnap.
Szeretlek, Lillo.
Salvo!
Tudod, mit mondott Geronimo?
Hogy nem adhatod fel.
Harcolnod kell.
Hogy ne te légy az utolsó!
Láttad már sírni apát?
Apának nincs szíve.
Átkozott puhatestű!
Ez meg mi?
Itt a fa.
Az asztalokat a kemence köré rakjuk, nyáron pedig felállítunk egy pavilont.
Tetszik.
De a név szar.
Il Gelso?
Valami eredetibb kell.
Sciuri Sciuri.
A Sciuri Sciuri béna.
Legyen az, amit a többség akar!
A többség…
De én vagyok az idősebb.
- A hívott szám… - Nem tudom, miért nem veszi fel.
Asszonyom, még ha fel is veszi, be kell zárnom a pizzériát.
- Az éttermet elárverezik… - Miről beszél?
- Nem kaptunk felszólítást. - Erőszakkal sem visznek el innen!
Ugyan, srácok! Ne kezdjétek ti is!
Szépen nyissátok ki a lakatot, és már itt sem vagyunk. Oké?
Gyerünk!
- Mi az? - A kulcs.
- Mi van vele? - Megettem.
IL GELSO PIZZÉRIA
- Végeztünk. - Hölgyem, szép napot!
- Viszlát! - Viszlát!
Anya!
Mi folyik itt?
Drágám, mit keresel te itt?
Biztos, hogy az árverésből befolyó pénz a bankba kerül?
Igen. De úgysem tudjuk visszavásárolni. Nem vehetünk részt az árverésen.
Jól van.
Te meg mit bámulsz? Ki vagy te, és mit akarsz?
Jó napot, Alfonsino vagyok, de mindenki Fofònak hív.
Nagy példaképem.
Készítettem egy feldolgozást a dalából. Kitettem a netre.
- Meghallgatja? - Miből gondolod, hogy érdekel?
Gyerünk! Kopj le!
Menj haza, parasztfiúcska!
Várj!
Meghallgatom.
Ha megengeded, hogy telefonáljak.
Esküdjön meg!
Esküszöm!
„VÁROK RÁD, CARME'”
Hiányzol ma este…
Szóval? Mi a véleménye?
Jó sokszor fenéken kell billenteni, hogy valami jó süljön ki belőle.
- Majdnem 5000 megtekintésem van. - Micsoda?
- 5000 megtekintés. - Mármint…
úgy akarsz sikeres lenni, hogy valaki másnak a hátán mászol fel?
Miről beszél? Csak ezt az egy dalt csináltam.
A mungibiddisi fúj.
- Jól van. - Mehetünk.
Hozom a botot, és indulhatunk.
Fofò! Tűnés! Fontos dolgunk van.
Ti mit kerestek itt?
Emma!
- Te is itt vagy? Miért? - Hála neked, kirúgtak az albérletből.
Mi közöm van ehhez? Felhívom a bankot,
nem teszik zsebre, amit mondok nekik!
Remélem, meg tudod magyarázni, miért kapcsoltad ki azt a kurva mobilt!
Szarban hagytál. Lefoglalták a pizzériát.
Rohadék!
- Mégis mit csinálsz? - Teresa, elmagyarázhatom?
- Ez a neoliberalizmus csapdája… - Ha már itt tartunk!
Megmondanád, ki ez a szajha?
Vigyázzon a szájára! Ő az anyukám!
- Carmela az anyukád? - Van egy fattyú fiad?
- Nincs. - Eltitkoltad?
Mi a…
- Megőrültél? - Az éjjeliszekrényben rejtegetted!
Megöllek. Meghalsz. Esküszöm!
A fenébe is, Teresa! Ez csak egy dal! Nincs ebben semmi rossz.
Különben nem rejtegetném az éjjeliszekrényben!
Tudtam, hogy ezt fogod mondani! Gyáva senkiházi!
Enzo!
Segíts észhez téríteni anyádat! Mondj valamit!
Nápolyi népdalokat énekeltél
azzal a frizurával, és leszólod a zenémet?
„Kapd össze magad!”
Keresünk egy szállodát. Elég ebből! Menjünk!
Salvo! Megkerült az eltűnt lányod, és nem is mondod?
Ez csodálatos! Meg kell ünnepelnünk!
És ki ez a fiatalember?
A fiad?
A drogos, DBC, THC, SPA…
És a hölgy pedig…
a feleséged, ugye? Aki elvált tőled, és otthagyott az adóssággal.
Elnézést a zavarásért. Lillo vagyok.
Salvo öccse.
- Az… - Ő az öcséd, apa?
Van egy öcséd?
Igen, de nem beszél rólam, mert számára nem létezem.
Nagyon örülök. Teresa vagyok. Salvo volt felesége.
Szia, Lillo! Nem láttad Fofòt? Nem tudom, hol lehet.
De, itt van. Nézd, vendégeim jöttek! Itt van Salvo családja.
- Salvo! - Ő Teresa, a sógornőm.
Örvendek. Carmela vagyok.
Salvo! Jó ég, ezer éve nem láttalak!
Szia!
- Részvétem az édesapád miatt. - Előfordul az ilyen.
Carmela nagyon kedves nő. Egyedül nevelte a fiát Nápolyban.
- Szervusz, Carmela vagyok. - Fofò apja egy seggfej volt.
Elhagyta, amikor…
- Egy éve jött vissza Szicíliába. - Értem.
Hazamegyünk leckét írni. Gyere, különben kitöröm a nyakad!
- Anya, maradjunk! - Miért?
Megígértem Enzónak, hogy megmutatom Salvo videóklipjét.
- Az a videóklip… - Még megvan?
Örülnék, ha maradnátok.
Elmesélhetnél pár dolgot. Apa sosem mondott nekünk semmit.
- Azt sem, hogy van egy öccse. - Nem?
- Nem. - Talán meglepetésnek szánta.
Nem szeretek magamról beszélni. Nem vagyok egoista.
Oké.
Mindenki maradjon itt! Frissítsétek fel magatokat!
- Eszünk valamit. Itt maradtok, Teresa! - Köszönjük.
- Szívesen látunk itt mindenkit. - Köszönjük szépen!
- Fofò, ezzel még nincs vége! - Hozom a csomagokat…
- Hagyd csak! Nem viszi el senki. - Oké.
Úgy értettem, rajtad kívül mindenkit szívesen látok itt.
Maradj a te részeden!
Apa, ha marad valami kaja, elcsomagoltatom neked.
Menjetek csak! Nyomorogjatok!
Én kiélvezem, hogy enyém az egész hely!
Harmóniában a természettel.
Mi a francot akarsz? Hé!
Na ne!
Istenem!
Hiányzol ma este…
Teljesen átéli. Csodálatos!
Látod, milyen ügyes?
Ez nem lehet igaz.
- Mindegy, a dal azért szép. - Igen, szép.
- Mondjuk nem éppen vidám. - Ott van Carmela.
- Gyönyörű voltál! - Kösz. Hosszú hajam volt.
Az öcséd teljesen kivan. Nézd!
- Ébren feküdtem… - Egészen libabőrös lettem.
- Most jön az instrumentális rész. - Hál' istennek!
Legalább itt nem énekel az apád.
Hiányzol, Carmela
Nagyobb beleéléssel! Ez nem elég.
Hiányzol, Carmela, ma este
Rettenetes!
Hiányzol ma este
Te, karácsonyi csillag
Ébren feküdtem, Carmela
De te árulónak tartasz
Ellenségnek, akár a háborúban
Egy ajtónak, amit bezársz
Carmela
Amikor meghallotta, hogy Nápolyban vagyok, a pizzériára hivatkozva odaköltözött.
Salvo ragaszkodott a videókliphez.
Tetszett a dal, ezért igent mondtam.
Nem is tudom, talán emiatt félreértette a dolgot.
Mondjuk úgy, hogy a reménytelen szerelme voltam.
A dal végül nagy bukás lett.
- Tényleg? - Meglepő!
Salvo utána elment Milánóba, és soha többé nem láttam.
Alfonsino kis kora óta ezt hallgatja.
Édesem, sajnálom.
Amikor kicsi voltam, azt hittem, Salvo az apám.
Szerencsédre nem az.
A harangok nem szóltak Mikor meghaltál
- Még két sör lesz, Don Angelo. - Máris.
Köszönöm.
Apád jó ember volt. De aztán találkozott az ördöggel.
És rossz emberek közé keveredett.
Milyen rossz emberek közé?
Kérdezd meg az öcsédet!
De azt tudom,
hogy egyszer elment Milánóba,
de nem mert bemenni hozzád a pizzériádba.
Salvo!
„Carme',
az érintéseddel mindent összezavartál,
megsebeztél, a gondolataim csak körülötted forognak.
Aztán lassan elhalványul minden.
A szívem nem tudja, hogy dobogjon vagy repessen.
De most megnémultam, Carme'.
Csak a tavasz maradt utánad, egy nagy sóhaj,
egy ugrás az égből.
- Szörnyű. - Gyönyörű.
Pokoli lesz a válás az én koromban.
Apa, miért nem mondtad el hogy lefoglalják a pizzériát?
Próbáltam, de anyád sosem ért rá.
- Cukrot? - Nem. Legyen keserű, mint az élet!
De te árulónak tartasz
Ellenségnek…
Este tali!
Egy ajtónak, amit bezársz
Carmela
Elfogyott.
Nem kérek.
Szóval, elmagyarázom még egyszer. Írok a banknak, és részletfizetés kérek.
Apa megígéri Dariónak, hogy kifizeti az 50 000 eurós hátralékot.
A milánói házra jelzálogot vesz fel. Csak így állíthatjuk le az árverést.
Nem, drágám, felejtsd el!
A ház fele az enyém. Az aláírásom nélkül nem tehet semmit.
Nyugalom! Mindig van más lehetőség.
- Ez az egyik. - És mi a másik?
Örököltem a családi ház felét.
A polgármester beleszeretett a helybe, itt képzeli el a nyugdíjas éveit.
Keményen megdolgoztam, és egy hatalmas összeget ajánlott.
Majdnem rávettem Lillót, hogy adjuk el a házat.
De aztán megjelentetek, és minden kútba esett.
- Tényleg? Majdnem rávetted Lillót? - Megpuhítottam.
Beszélj te azzal a morcos medvével!
Haladjunk kis lépésekkel, jó?
A polgármester ajánlata csak az ünnepségig él.
Kis lépések? Ide egy nagy ugrás kell!
Pontosan. Ezért kell bocsánatot kérned Lillótól.
Miért is?
Mert semmibe vetted, lenyúltad a pizzéria nevét,
sőt, a pizzéria ötletét is. Folytassam?
Nem játszom megint kamaszosdit, csak mert ő ott ragadt,
és a feleségemet is magával rántotta.
Tudod mit? Csinálj, amit akarsz!
- Máris elmész? - Egész jól haladtunk.
Öt perce még a válásról beszélgettünk…
Még pizzát sütni sem tanítottad meg!
Az összes sérelmét elmondta egy este alatt?
Ugyan, apa! Nem nehéz ez. Ismételd utánam!
„Bocsánatot kérek.”
Figyelj, Lillo!
Azt akartam mondani…
hogy a ház árából újra lehetne nyitni a pizzériát.
Gyerünk! Nyújtsd ki a tésztát!
Megtanítasz pizzát sütni? 40 év után?
Jesszusom, milyen morcos vagy!
Gyerünk! Gyere ide!
Csináld utánam!
Nyújtsd ki jól a tésztát!
Az ujjbegyeddel…
Lazán, hajlítsd be a lábad! Úgy!
Látod, ügyesen csinálod!
Született pizzakészítő vagy.
Átadom neked a franchise-t.
Il Gelso 2.
Megvalósítanánk a régi tervünket. A távolból.
- Ezerötszáz kilométerről? - Jesszus! Még mindig morcos vagy.
Jó, akkor a tiéd az egyes, az enyém meg a kettes.
Kend el a paradicsomot!
Adjunk hozzá egy kis bazsalikomot, egy kis mozzarellát,
és egy kis olíva olajat, ha szeretnél. Most te jössz!
Vegyél egy marék mozzarellát!
- Rátesszük, ez kicsit sok… - A szélére teszem.
- Ezt majd te eszed meg. - Mi a baj vele?
Fogjuk a lapátot! Várj! Ez nem…
Menj közelebb! Ügyes vagy!
Tökéletes. Csináljunk egy calzone-t, az jobb!
Csináljunk egy calzone-t! Ez a tiéd. Tegyük a kemencébe!
Megnéztem, és nincs sok konkurensünk ezen a környéken.
- Kicsoda? - „Konkurens.”
Közgazdász diplomát szerzett, így beszél.
- Nincs pizzéria a közelben? - Ugyan már!
Ha pizzázni akarnék menni Fofòval, a benzin többe kerülne, mint az étel.
Mert nincsenek konkurensek.
És mivel te nagy szakértője vagy ennek…
Ki kér egy sört?
Várj! Még egy perc!
A mozzarella ledobta a ruháját
És egy ölelésre tárta a karját
És elfelejti minden baját
Lillo segített nekem.
Nagy tapsot neki!
Nahát, bácsikám!
Egyesek milyen szerencsések.
Rád férne egy kis gyantázás…
Szeretnék tósztot mondani.
Emelem poharam
rég nem látott öcsémre,
remélve, hogy üzlettársak leszünk
végre.
- Még rímelt is. - Anélkül nem lett volna rendes tószt.
- Csirió! - Csirió!
- Csirió, drágám. - Csirió!
A családra!
Szóval…
holnap teljesítjük…
apánk kívánságát.
Mindannyian
felmegyünk a hegyre, rendben?
Mindannyian.
- Együnk, különben kihűl! - Jó étvágyat!
A fenébe! Hol van már?
Soha nem lesz vége ennek a komédiának.
- Bocsánatot kértél tőle? - Persze.
Nem pontosan ezekkel a szavakkal.
- De lehetett érteni. - Megint jössz a szokásos szarsággal.
Miért? Ez már fejlődés.
A kis szarságtól a nagy szarságig.
- Tehát én tehetek róla? - Hát nem is én.
Nagyapa, ő Enzo. Enzo, ő a nagypapád.
Tessék! Csinálj valamit!
Lillo!
Lillo! Rád várunk.
Nahát, mennyit olvas a bácsikám!
Mindig mondtam, hogy a sok olvasás csak árt.
Lehet, hogy már elment. Mindig hajnalban kel.
Jó neki, hogy tud aludni. Menjünk!
Hiányzol ma este
Indiana Jones, jó felé megyünk?
Hervasztó, hogy kétpercenként megkérdezed.
Biztos erre kell menni?
Kedvesem, itt nőttem fel.
Erre!
Oké. Ha itt nőtt fel…
Nem gondoltam, hogy ilyen sürgős. Igazán mondhattad volna.
- Titkolózol előttem… - Te meg nem mondtad, hogy van egy öcséd.
Sosem kérdezted, hogy van-e testvérem.
Te sem kérdezted, hogy járok-e még egyetemre.
- Nem. - Pontosan.
- Mi a francot csináltál? - Miért vagy ilyen?
Megrémítesz. Már éppen kezdtem megnyílni. Nem beszélek veled többé.
Van más is?
Egy vaddisznó! Felismerem.
Ez Lillo! Lillo, hova mész? Mi vagyunk.
Még szerencse, hogy a családfő megvéd minket.
Fedeztelek titeket.
Kövessük! Gyerünk!
Indiánosdit játszik ez a kretén! Lillo!
Lillo!
Láttalak, kisöcsém!
Gyere elő! Tudom, hogy meg akarsz izzasztani.
Nem bánom, de csak akkor vicces, ha nem tart túl sokáig.
Nem felejtettem el. Te loptad el a cipőmet.
Mazzacana!
Te 40 éve mezítláb mászkálsz?
- Jó napot! - Üdvözlöm!
- Tényleg elloptad a cipőjét? - Összekever a nagybátyáddal.
És most, hogy jössz tovább cipő nélkül?
Ő negyven évig kibírta. Nekem is menni fog 40 percig.
Látod?
Lillo!
- Hiányzol, Lillo bácsi - Bácsikám!
Lillo!
Látod?
Lesz egy színpad is.
Ott énekelheted a nápolyi dalokat.
Jó ötlet. Áldozást, konfirmációt és esküvőket is tarthatunk…
Add ide ezt a mérget
Ne várj holnapig
Nem számít
Hogy megölsz, vagy sem Nem mondok semmit
Hűha! De finom ez a pizza!
Kaphatok még egyet?
Adok én neked egy pizzát az arcodba!
Mégis, hogy van ez?
Én keményen dolgozom, vért izzadok, ti meg itt lopjátok a napot?
Ez meg mi?
Il Gelso…
pizzéria.
Ez kinek az ötlete volt? A tiéd?
Csak ezt a mihaszna bátyádat akarod védeni.
Salvo, mondok én valamit, és vésd fel ide!
„Aki az álmainak él…
éhen hal.”
Ma este a csigákkal foglalkozol.
És ezzel…
kitörölheted…
a segged!
Mérnök úr!
Van itthon egy mérnökünk, egy építészünk,
egy énekesünk. „Add nekem a mérget!” Mindenhez ért.
Nyomás dolgozni!
Mi ez, kincsvadászat?
PUHATESTŰ NUNZIO
Hé, apa!
Ne legyen lelkiismeret-furdalásod!
Pár éve az étterem pincéjében én is ráírtam a falra, hogy…
„Salvo pizzája szar.”
Kisöcsém, nézd csak, teljesítem apánk kívánságát!
Tessék, te puhatestű, itt cseszegetheted a természetet!
Tudtam, hogy nem kellett volna visszajönnöm ebbe a koszfészekbe.
Mikor aludtál utoljára?
Egész életedben az apádat szidtad, és pont olyan vagy, mint ő.
Büszke, megátalkodott…
folyton a múlton siránkozol.
- Tudod, anyám mit mondott régen? - Mit?
„Ha folyton hátrafelé nézel, bevered a fejed.”
Jó, hogy hallgattam rá.
Különben még mindig Nápolyban lennék, és Fofò apja szekálna.
Örülök, hogy hallgattál anyádra, különben nem lennél itt.
Akkor te is hallgass rá!
Ezért akarok all-in-re menni.
„All-in”-re?
Mármint meleg vagy?
- Nem is tudtam. - Miről beszélsz?
- Akkor ezért gyantáztatsz. Meleg vagy! - Miről beszélsz?
Milyen jó hír!
Hagyd már, Carmela! Az „all in”-t a pókerben mondják.
Amikor mindent kockáztatsz.
Ha veszítesz, neked annyi, de ha nyersz, akkor nagyot szakítasz.
Ha most nem teszem meg, sosem fogom.
Ez az! Hál' istennek!
Néha nem árt egy kis bátorság.
Mik azok ott?
Nem tudom. Amióta visszajöttem, szinte minden reggel
találok egyet az ajtó előtt.
- Miért nem nyitod ki? - Ugyan!
Majd akkor, ha elém mer állni az az illető, aki itt hagyta.
Gyerünk!
Háromra! Egy…
kettő!
- Nem hármat mondtál? - Elfelejtettem.
Tudod, hogy hív a fiad? „Szar pizza.”
Tényleg?
Te tudtad?
Te is tudtad?
Bocsánat, megállnátok egy pillanatra? Szeretnék mondani valamit.
Én is.
Hiányzol, Carmela
Simogass meg
- Apa! - Ne! Mit csinálsz?
- Apa! - Hagyd abba! Engedd el!
Megőrültél?
A fiam hülyére vesz. Te azt hiszed, van egy törvénytelen fiam.
A lányom otthagyta az egyetemet, és én őrültem meg?
Mindannyian Lillo pártját fogjátok.
Idehoztatok, hogy rágódjak a múltamon.
Persze, hibáztass csak minket!
Istenem!
Otthagytad az egyetemet?
Elnézést, Lillo!
Megkérdezhetem, mivel győzött meg a bátyád?
Persze.
Gyönyörű!
Emma! Nem arra megyünk. Erre. Már majdnem ott vagyunk!
Nem fogtok visszatalálni.
Nem fogom kihívni a polgárőrséget!
Én elmegyek!
Sziasztok!
Te is mész? De én mezítláb vagyok…
Elmentem!
Találkoztál Mazzacanéval?
Hol voltál? Egész nap téged kerestünk.
Nem a mungibiddisi fújt. Elmentem sétálni.
De mi ez a mungibuddisi dolog?
A mungibiddisi az, amikor a hegy felől fúj a szél.
Csontig hatol, a változás szele.
Te szórakozol velem?
Úgy intézted, hogy ezt megtaláljam. Ugye?
Apa széttépte,
mert nem akarta belátni, hogy igazad van, és az ötlet jó.
Aztán összeragasztotta.
Remélte, hogy visszajössz.
Én pedig elástam.
Menjünk, hozzunk egy kis olajat!
Vágnál egy kis kenyeret?
A csigák felfalták apát.
Peppu Sinnacótól kért pénzt.
Az a rohadt uzsorás…
kihasználta.
Kóstold meg!
Apa büszke volt rád.
De büszkeségből nem mondta.
Bíztam benned.
Nem fáj a feneked?
Fogd be!
Hülye! Szerencséd, hogy csak engem hibáztat.
- Nem hagyunk neki üzenetet, Salvo? - Mégis mit írjunk neki?
„Kedves apa!”
Kedves nélkül.
„Elszöktünk, mert bárhol máshol jobb, mint itt.
De ne aggódj, a verést kamatostul visszakapod!”
Elvitte a benzint. Átkozott puhatestű! Lillo, menjünk!
Lillo! Menjünk!
Írtam apának a nevedben is, hogy ne haragudjon ránk,
mert visszajövünk, amikor gazdagok leszünk.
Salvo, biztos, hogy jó ötlet elszökni?
Berezeltél?
Ha elhatároztál valamit, azt végig kell vinni.
Nem te mondtad?
Lillo!
- Salvo, segíts! - Lillo, megütötted magad?
- Segíts! - Lillo! Salvo!
- Hogy húzzalak ki onnan? - Segíts!
- Gyere ide! - Nem megy!
- Gyere! Ugorj! - Gyere le értem!
Nem mehetek le. Mindketten beragadunk! Ugorj!
- Salvo! Lillo! - Majdnem megvan.
- Ti vagytok azok? - Húzz fel!
Lillo, gyorsan! Add a kezed!
Hova mentek?
- Add a kezed! - Nem érlek el.
- Gyorsan, Lillo! Jön apa! - Gyere le! Emelj ki!
Lillo! Megpróbáltam.
- Ne, Salvo! - Egyedül maradtam.
- Elkaplak titeket! Ezért még számolunk! - Sajnálom. Esküszöm!
- Jelentkezem! - Ne, Salvo! Ne hagyj itt, Salvo!
Salvo!
A szökés éjszakáján…
direkt estél bele a gödörbe.
Nem akartál elmenni.
Remélted, hogy az öreg észreveszi, és akkor én sem szököm el.
Ezt te magyaráztad be magadnak. Az az igazság, hogy elhagytál.
- Ellöktél magadtól. - Tehát azt mondod, elárultalak?
Csak irigykedsz.
Nem az én hibám, hogy így alakult az életed.
Most megváltozhatna minden,
de mivel én is jól járnék, mindent elkövetsz, hogy megtartsd a házat.
Miért mondod ezt?
- Aláírtam a szerződést a polgármesternél. - Azt mondom…
Nyílt lapokkal játszunk. Most te jössz!
Salvo, el kell dönteni, hogy a családi házat mented meg,
vagy a szaros életed.
Mint mindig.
Hozd a kenyeret, és csukd be az ajtót!
Szóval? Mit szólsz?
Bocs, hogy ezt mondom, de ez a tucc-tucc zene nekem nem jön be.
- Na ne! Ezt nem hiszem el. - Komolyan. Nem jön be.
A hülye húgom elküldte a demómat a producernek Amszterdamba.
- Nem is örülsz? - Nem. Lefikázta.
Igaza van.
Ez a tucc-tucc nem ér semmit a nápolyi stílus nélkül.
Hogy lehet így szakítani egy lánnyal?
- Eltűnt, mint a kámfor. - Úgy csinálsz, mintha téged dobott volna.
Bunkó! Gyáva!
- Paraszt! - Paraszt.
Megtalálom. Esküszöm, elmegyek Amszterdamba,
és elvitetem a rendőrrel! Rohadék!
Csaló!
- Csaló! - Anya! Az én hibám. Én szúrtam el.
Drágám! Mi a baj? Rosszul vagy?
Hé! Lélegezz!
Tessék! Felizgatta magát. Látják?
Rohadt szemétláda!
Drágám, szerintem a nagybátyád szalámija miatt lehet.
Nagyon finom, de az itteni ételek kicsit zsírosak…
- Most már jobb lesz, megkönnyebbültél. - Tessék! Igyál egy kis vizet!
Milyen? Jobb már?
Amikor én voltam terhes, az első hónapokban a mosdóban laktam.
Istenem! Hát persze! Hogy nem vettem észre?
Édesem!
- Voltál már nőgyógyásznál? - Még soha.
Soha? Hogyhogy? Az nagy baj, ha még sosem voltál…
- Nem. - El tudunk most menni?
- Igen. - Nincs túl késő?
- Nincs. - Nem emlékszem.
- Istenem. Nincs jól… - Mi a baj? Gyere ide!
- Ülj le ide! - Nem kapok levegőt!
Várj! Vegyél egy mély levegőt! Mélyet!
Megint. Így. Igyál egy kis vizet!
Hiányzol ma este
Egy távoli simogatás
Hiányzol ma este
A szívembe zártalak, és fáj
Hiányzol ma este
Te, karácsonyi csillag
Ébren feküdtem
Carmela
De te árulónak tartasz
Ellenségnek, akár a háborúban
Egy ajtónak, amit bezársz
Carmela
Az emberek bármire képesek a hatalomért. De engem ez hidegen hagy.
A mozgalmas életem és a csapnivaló szex
nem tette lehetővé, hogy örököseim legyenek.
Ezért eldöntöttem, hogy nyomot fogok hagyni.
Tudsz titkot tartani?
Ez az Aci Fontana új stadionja.
Legalább a fa megmaradt. Örülök.
Kivágják majd,
és egy elegánsabb eperfát állítunk fel
svéd farostlemezből.
A VIP-részleg bejáratánál.
Ragaszkodtam ehhez,
apád emléke iránti tiszteletből.
Köszönöm.
De nem arról volt szó, hogy békét akarsz köti a természettel?
De. Csak egy dolgot még a természetnél is jobban szeretek.
- A focit? - A pénzt.
Hogy én mennyire szeretem a pénzt!
Tudtam, hogy te nem moralizálsz annyit, mint az öcséd.
Vállalkozó vagy.
Akárhányszor ránézek, mindig lenyűgöz.
A türelem rózsát terem.
Mi legyen ezzel a rózsával?
Egy vállalkozó!
Mit csinálsz?
Ne vágj ilyen képet!
- Elmentél a városházára. Aláírtad. - Mit csinálsz?
Nem adom meg neki azt az örömet, hogy kivághassa az eperfát, kivágom én.
Ki akarod vágni az eperfát? Elment az eszed?
Le akar rombolni mindent. Nem érted?
Értem már! Nem írja alá, aztán mégis, hogy enyém legyen a felelősség.
Aztán dühös lesz, ha aláírom. Mi a francot akarsz?
Eddig voltak kétségeim, de már nincsenek.
Add vissza az urnát, és húzd el innen!
- Az urnát? - Igen.
- Azt a vázát, amiben… - Pontosan.
Azt a dobozt?
Azt… Felmentünk a hegy tetejére…
- De nem akartuk… - Miről beszélsz?
- Arról, hogy… - Salvo, mi van?
- Azt akarod, hogy rossz vége legyen? - Nem. Fújt a szél.
És apa most a természetben van.
- Boldog. - Te Káin!
- Milyen Káin? Te vagy az. - Káin!
- Nyugalom!
Káin! Eladtad a családodat 4000 líráért. Te Káin!
- Aláírtad! - Szívás.
SZÍVÁS
Jól van, polgármester úr?
- Ne érjen hozzám! Tűnjenek el innen! - Jól van?
Mindenki, kifelé!
Azt írtam oda, hogy „szívás”.
„Szívás.”
SZ-Í-V-Á-S.
Ugyanúgy kezdődik, mint a „sajnálom”.
Nem, azt s-sel írják.
Igen, úgy, mint a seggfejet, aki vagy.
- Verekedtetek? - Nem. Beszélgettünk.
Hevesen megvitattuk a dolgokat.
Édesem, hagyd abba!
Túl öreg vagy már ehhez. Ne csináld!
Már csak azért se, mert nemsokára nagypapa leszel.
Enzo! Te teherbe ejtettél egy lányt?
Teherbe ejtettem valakit?
Teherbe ejtettél egy lányt?
Te tudtad?
Emma!
Fiú lesz?
- Vicceltem. - Kislány.
Egyik kutya, másik eb.
Te mondtad. A pizzéria megmentéséhez jelzálogot kell felvenni a milánói házra.
- De mindig van más lehetőség. - Így van.
- Már említettél egyet. - És mi a másik?
Az, hogy itt maradsz.
Mégis mit csináljak itt?
Rengeteg uniós pénz van az ilyen dolgokra.
Eladhatnád a milánói házat ahelyett, hogy elzálogosítanád.
- Pénzed lenne belőle. - Anyád nem akarja.
Anyád talán meggondolta magát.
- Mikor? - Most.
Segíthetek beindítani az új vállalkozást, amíg vissza nem megyünk Amszterdamba.
Mi ez a többes szám?
- Még nem mondtam? - Nem.
- Itt fogok szülni. - És Carmela lesz a neve.
- Viccelek. - Talán a következő gyereknek.
Nahát, még színpad is van?
Gyerünk!
Apa…
nekem is mondanom kell valamit.
Nem akarok pizzát sütni.
Akkor mit akarsz csinálni? Hangtervező leszel?
Igen, az. Lehet, hogy nem sikerül, de legalább megpróbálom.
És szeretnék elköltözni.
Istenem! Már most nagyon hiányzol.
- Hogy fogod fizeti a lakbért? - Szerzek valami munkát.
Talán az elején, de csak az elején…
besegítenék itt.
Az elején. Amíg nagybácsi nem leszek.
Én viszont szeretnék addig aludni, amíg nagypapa nem leszek.
Menj, Salvo! Istenem, segíts!
El akarsz költözni?
- Apa látta. - Drágám…
Srácok! Nemsokára…
Zenét!
Jó a buli.
Zenét!
Mi a baj?
Kérsz egy slukkot?
Táncolunk?
Szóval te voltál!
Én magam készítettem. Tetszik?
Igen. Nem igazán az én stílusom…
de szép.
Felveszem.
Elnézést, Carmela, ne vedd sértésnek, csak meg akartam kérdezni…
hogy megcsókolhatlak-e.
De kijöttem a gyakorlatból.
Ez olyan, mint az úszás.
Nem tudok úszni.
Először bele kell ugrani a vízbe…
Háromra.
Egy…
Kérdezhetek valamit?
Csak gyorsan! Dolgom van.
Miért nem dicsértél meg soha?
Mit kellett volna mondanom?
Ha bátorítottál volna, lehettem volna rocksztár, pizzakirály…
Feltaláltam volna egy olyan párnát, amin tarkóra tett kézzel is lehet aludni.
Bármi lehettem volna.
Talán mert mihaszna vagyok.
Nem.
Én vagyok a mihaszna.
Akkor mindketten azok vagyunk.
Ahogy mondani szokták, örökölted a gént.
Sajnálom, hogy túl későn értettem meg.
De te még időben vagy.
Apa!
Pizzériát nyitunk a családi birtokunkon.
Ahogy mondani szokták:
„Az a madár boldog, aki a saját falujában rak fészket.”
Hát emlékszel rá!
Ügyes vagy, Salvo!
Drága fiam!
Apa, most, hogy kibékültünk…
elárulnád a lottószámokat? Nagy szükségem lenne rá.
Jobban, mint valaha.
Negyvenhét.
Negyvenhét?
Hatvannyolc.
- Leállítanád a traktort? - Nyolcvannyolc.
Nem értettem.
Lebetűznéd?
Hangosabban! Betűzd le!
A picsába!
Megvan a fehérbor?
A feliratot fordította: Usztics Anna