NIVEAU 5 SCHWEIZ
Jeg føler mig syg.
Jeg føler mig som en lillebitte bi.
Når jeg ser noget, der er så utroligt,
så ved jeg, at der venter noget lort.
Det her er fantastisk.
- Åh du... - Jeg får gåsehud.
Hov, vent lidt.
Pis.
- Man får kolde hænder, hvad? - Ja.
BESKED: TAG MOD ØST 15,7 KM PLACERING: 46,5575 N, 8,0054 Ø
- Hvad? - Hvad?
- Skal vi derhen? - Ja.
Åh gud.
Det må være et sted den vej. Tag mod øst.
Nord, øst. Øst.
Det er kun et par skridt, og jeg er allerede træt.
Åh gud.
- Du starter en lavine. - Hold kæft.
Okay. Her.
Det her er svært.
Jeg kan ikke det her.
Jeg tror bare, vi må sparke ind og gå.
Sådan. Ja.
Tæerne ind, fødderne ind.
Tag et øjeblik.
Det ser vi ikke igen.
De her ting sker ikke for folk som os.
Nej, mand.
Hvis vi ikke når videre end det her niveau,
så se lige, hvad vi har opnået,
- og hvad vi kan tage med hjem. - Ja.
Vi tager hele oplevelsen med hjem
og også nogle af pengene.
Men seriøst, vi har gjort det rigtigt godt.
At gå igennem de her situationer har fået mig til at indse:
"Du må tro på dig selv, mand."
Du må sgu tro på dig selv.
Tre par tilbage.
Hver af dem er kun tre spørgsmål fra en million pund.
Denne vej, så?
- Går vi stadig i den rigtige retning? - Ja.
BESKED: TAG MOD NORD 17,1 KM PLACERING: 46,5388 N, 7,9626 Ø
Fordi vi vender den vej. Vi skal derover.
Nord må være...
Hvad er klokken nu?
Jeg tror aldrig, jeg har været i så dyb sne før.
Det er faktisk nemmere på knæ.
Bare kravl som en hund.
Med min røv i luften.
Åh gud. Det her er...
- Kan du give mig en hestesko? - Okay.
- Klar? En, to, tre. - Ja.
Er du okay?
Det er bare udmattende.
Det er en del af planen, ikke?
Er du okay?
Det bliver aldrig nemt.
Mine to urokkelige sygeplejersker.
Denne vej.
Det her er helt latterligt.
Jeg gad bare vide,
om I har, hvad der skal til for at nå hele vejen?
Jeg prøver at blokere for det med pengene, ikke tænke på det.
- For det er så stort nu... - Ja.
Det er så livsændrende, at...
Jo længere vi kommer,
desto mere vil jeg ikke fejle.
Der er en hytte der.
Beth og Jen.
Tillykke med at være nået hertil.
Har I lyst til at skyde lidt på mål?
Foran jer er et præcisionslasergevær.
Den kuffert, I har brug for, er inde i laden.
For at få den, skal I blæse døren af
ved at skyde de fem eksplosive ladninger.
Hver af jer skal ramme mindst en ladning.
I har tre minutter fra det øjeblik, I rører ved geværet.
Hvis I fejler, vil kufferten eksplodere,
og jeres rejse vil være forbi.
Okay.
Husk. Logik.
Lad mig prøve at ligge ned.
- Hvad tænker du? - Det ved jeg ikke.
- Måske liggende. - Liggende?
- Det er mere sikkert. - Ja?
- Du giver det til mig. - Ja.
- Jeg prøver at få et par. - Okay.
Hvordan gør du? På knæ?
Jeg vil nok bruge bordet.
- Okay? - Ja.
Hvilken skulder vil du hvile det på?
Højre skulder.
- Er du klar? - Så klar, som jeg bliver.
- Er du sikker? - Ja.
Den er klar.
Flot.
Godt. Det er to.
Kom så.
Det er tre.
Det er fire. Vi mangler kun den helt til venstre.
Hvor lang tid tror du, vi har?
Tja, vi har gjort det ret hurtigt.
Skal jeg prøve igen?
En tilbage.
Ja, prøv du.
Okay.
Det er svært at se i det lys.
Ja. Jeg kunne slet ikke se det.
Fortsæt. Husk at skynde dig.
Det er virkelig svært.
- Må jeg prøve? - Ja. Det er svært at se.
Prøv at knæle.
Det er virkelig svært at få øje på.
Vil du prøve igen?
Imponerende.
Tænk, at vi gjorde det.
Der er kufferten.
Tror du, det er et spørgsmål?
Puh, hvor det stinker.
Okay.
- På tre? En... - Ja. To, tre.
- Så det er ikke et spørgsmål. - Nej.
Er det en sporingsenhed, der viser et sted hen?
- En nøgle. - En nøgle.
En nøgle til hvad?
Telefonen.
BESKED: TAG MOD NORDØST 4,3 KM PLACERING: 46,5531 N, 7,9018 Ø
Okay. Så det er der, vi skal hen.
Vi har ikke meget energi tilbage nu.
Det må være her, vi skal hen.
Ja, det fører os til laden.
Er det der, vi overnatter?
Sig ikke det.
Vi må lede efter noget, nøglen passer til.
Er det en hængelås henne på den dør?
Nej, det tror jeg faktisk ikke.
Du godeste. Sikke en smuk bil.
Aston Martin.
Jeg håber, at nøglen er til bilen.
Der er en kuffert.
Vil du række ud efter den?
- Har du den? - Ja. Den er tung.
Sådan.
- Virkelig tung. Har du den? - Ja.
Jeg prøver at få nøglen til at du.
- Det er ikke den rigtige. - Nej.
Hov, se. Hvad med hernede? Nej.
- Ikke derinde? - Vent lidt.
Brun konvolut. Sådan.
- Åh nej. - Det er dig. Det er mig.
- Hvad er det? - Åh gud.
-"Grindelwald." -"Grindelwald."
Er det der, vi skal hen?
Tror du, at det er der, vi skal hen?
Hvordan kommer vi derhen?
Vi kan prøve nøglen i tændingen.
Halløj.
Tryk på nogle knapper.
Den her måske? "Røg bagi."
"Kanoner foran."
"Olielag."
"Kugleskjold."
- Det er fantastisk. - Helt genialt.
Hvad er der i kufferten? Vi ved det ikke.
Jeg kan ikke åbne den.
Er der andet at trykke på?
-"Grindelwald." - Der.
- Her er vi. - Det er os.
- Okay. Så vi skal derhen. - Ja.
Det her er vanvittigt.
- Intet holder op med at forbløffe os. - Nej.
- Det her er anderledes. - Jeg er langt uden for min komfortzone.
- Det er ikke som noget andet. - Jeg...
- Det her bliver hårdt arbejde. - Ja.
- Hårdt arbejde. - Helt klart.
- Det gælder en million pund. - Ja.
Vi må bare gøre det.
- Mand. - Det er utroligt.
- Se det her sted. - Det er som...
- Hvad nu? - Hvad nu?
Vi sprang fra helikopteren,
og vi er et sted i de Schweiziske Alper.
- Har du været i Alperne? - Nej.
Jeg har aldrig...
Ikke engang på skøjtebanen i Milton Keynes.
- Telefonen... - Der er en besked.
- Det er et kort. - Ja.
BESKED: TAG MOD SYDVEST 17,2 KM PLACERING: 46,5585 N, 9,9973 Ø
Det er der, vi skal hen, så...
Vent lidt. Se der... Du har ikke briller på, har du?
Nej.
Nej. Det ligner ikke den vej.
- Det må være deroppe. - Ja.
- Se. - Han sender os derop.
- Mand, hør her... - Det er dybt.
- Det er dybt.
Det er virkelig dybt.
Du kan se mine kyllingelår, mand. Treogfyrre år gamle.
Det brænder allerede.
- Løber du derop? - Kom så.
Er du okay?
Det er brutalt, mand.
Lad os bare komme derop.
- Åh, mand. - Åh, mand.
- Ja. - For helvede.
Åh, mand.
Vi er ikke engang begyndt.
Hør her...
Vi er ikke engang begyndt. Jeg har vådt is hele vejen ned ad røvsprækken.
- Hey. - Hey.
Nogle gange må man bare lade kroppen følge med.
Ja. Ligesom tyngdekraften.
Hvad tænker du, herned og til højre?
Ja.
Det tapper ens energi.
- Hvad tror du, det her er? En sø? - Ja, det ligner det.
Det er en frossen sø.
Har han lokket os i en fælde?
Helt klart. Det er en skøjtebane.
Det er en form for spil.
Hvad er det?
Det ligner et bord og en...
Der er en kasse på bordet, tror jeg.
- Kan du se den? - Det er en slags spil.
Vi skal hen til den kasse,
men det bliver ikke nemt.
Se, der er en pistol.
- Åh gud. - Vi skal prøve at skyde.
Det ligner Skittles. Er det champagneflasker eller hvad?
James og Joey Bone, velkommen til Schweiz.
Træd ud på den frosne sø, og gå hen til geværet
for jeres chance for at vinde en halv million pund.
I har brug for indholdet i kufferten foran jer,
men den er udstyret med højeksplosivt materiale.
For at den ikke skal eksplodere,
skal I skyde de fem mål.
I har tre minutter fra det øjeblik, I løfter geværet.
Hvis I fejler,
og det forventer jeg,
vil kufferten eksplodere. Og jeres rejse vil være forbi.
Mand.
Du godeste.
- Rør det ikke. - Nej.
- Lad os lige... - Jeg ved ikke engang, hvordan...
Men se nu her. Der er champagneflasken,
men de faktiske mål er foran den.
- Men se, hvor langt væk den der er. - Ja.
- Er du god med våben? - Nej.
Sidste gang var...
Dixies polterabend, og jeg var elendig. Jeg var stangvissen.
Du godeste.
Mand.
Det her er Grindelwald.
Ja. Der står bare Grindelwald.
Der er ingen andre oplysninger. Ikke noget navn.
Jeg kigger bogstaveligt talt på kanten af hvert bjerg.
- Ja. - Bare for at se: "Er det der?"
Den kuffert er så tung.
Undskyld. Taler du engelsk?
- En lille smule. - Kender du det her sted?
Det sted? Ja, det gør jeg.
- Kan I se svævebanen? - Ja?
- Ja. - Svævebanen kører et sted hen.
- Okay. - Ja.
- Og så skal I tage et tog. - Okay.
- Der er et offentligt sted. - Ja.
Men jeg ved ikke, om I kan komme derhen.
- I kan ikke gå den vej. - Hvorfor ikke?
Det er ikke et offentligt sted.
Er der noget i nærheden?
- Kan vi komme tæt på? - Ja.
- Hvad hedder det nærmeste sted? - Jungfraujoch.
- Det høje? - Vi har set.
- Ja. - Ja.
- Bevægede den sig? - Noget bevægede sig.
Jeg kan intet høre.
Det lyder skingert.
- Metal-agtigt. - Ja.
Jeg kunne dirke den op med en hårnål.
Du kunne så meget dirke den op med en hårnål.
Ja, gør det.
Se, om der er noget bevægeligt derinde.
- Er der? - Nej.
Det er noget med ned og vrid.
Der er en lille nål der, men ikke...
- Kom nu. Åbn den. - Nej.
Øv.
Hvorfor holder du den stadig?
Hvis jeg bærer den, får jeg lov at åbne den.
Det er fint. Du må gerne åbne den.
Bare det ikke er en bombe.
Jungfraujoch, spor tre.
Her er det. Vores tog.
Jeg frygter bare, hvad der venter. For hvis vi...
Vi kan nå frem, for er det en station...
Nogen har bygget den der.
- Eller holder den en lille... - Hør.
Dette tog vil foretage et uplanlagt stop.
Passagerer bedes om at blive siddende
med undtagelse af Elizabeth Foxwell og Jennifer Dorward.
I skal stige af toget så hurtigt som muligt.
- Hvad? Okay. - Vi må afsted.
Åh gud, Jen.
- Og der er klatreudstyr. - Ja.
Se der.
Og se på det her.
Se dem, der går rundt på ydersiden her.
Det er skræmmende.
Han har isøkser.
Jeg mener...
- Har du brugt sådan en? - Aldrig.
Heller ikke mig. Hvordan skal den vende?
Aner det ikke.
Skal jeg se, om jeg kan kigge på døren her?
Ja, gør det.
Jen, der er reb herude.
Jeg tror, vi må tage seletøjet på.
Det bliver en god udsigt.
Den bliver fantastisk, men er du god til at klatre?
I indendørs klatrecentre.
Okay, fint.
- Mand. - Er du okay?
Ja, jeg ryster allerede.
- Er det højden? - Ja.
Jeg er ikke så vild med højder.
Lad være med at kigge ned.
Lyt til vinden.
Gud, det er skræmmende.
Den vind gør mig rædselsslagen.
Vi må bare gøre det.
Er du klar?
Så klar, som jeg bliver. Nervøs.
Nej, du er ikke nervøs.
Nej, jeg er virkelig spændt.
- Spændt. - Så spændt.
Bare kig op. Ikke ned.
Hvordan har du det?
Jeg er vanvittigt nervøs. Virkelig.
Kom så. Vær ikke bange.
Åbn døren.
- Det kan lade sig gøre. Husk det. - Ja.
Bare stille og roligt.
- Okay? - Ja.
- Okay. Klar? - Ja. Kom så.
Lad os gøre det.
Åh gud, det er højt oppe.
- Er du okay? - Ja, jeg er bare... Ja.
Du godeste.
- Se, hvor højt det er. - Er du okay?
Det skal bare gøres. Ellers vil jeg frygte det mere.
Hvor langt tror du, vi skal klatre?
Aner det ikke.
Hvordan kommer vi derover?
- Den er knækket. - Sig ikke, at vi skal ned.
Gør det ikke, Jen.
Der er noget der.
Åh gud. Skal vi ned?
Jeg ved det ikke.
Måske skal vi ned og hente noget.
- Tror du? - Ja.
- Jeg kan ikke se det. - Hvordan gør vi?
- Noget stikker ud. - Jeg vil ikke hen til kanten.
Som et lille håndtag eller noget?
Er det dét, vi skal? Fire os ned? Åh gud.
Jeg gør det bare og kigger op.
Vi kender hinandens svagheder, for vi har talt om dem.
Jeg tror, vi vil supplere hinanden godt.
Det giver mere mening, at jeg gør det,
hvis kun den ene skal, for jeg har mindre højdeskræk.
- Hvis kun den ene skal... - Ja.
Du må gerne for min skyld, men...
Skal jeg gøre det, så?
- Hvis du er okay med det. - Ja.
Jen er helt frygtløs.
Jeg kan ikke komme på noget, hun rigtigt ville frygte,
som hun ville nægte at gøre.
Hvis noget er skræmmende, men man vil det,
- så må man presse sig selv. - Ja.
Komme igennem det.
Vi støtter hinanden igennem det.
Dækker de hårde tider.
Hvad tænker du?
- Det er svært. - Det er ikke nemt, mand.
Måske bør jeg tage briller på.
Skal jeg starte?
Jeg kigger lige med briller på.
Det gør ikke en stor forskel med al den sne. Nej, jeg starter.
- Vi er ikke skytter, okay? - Nej, bare...
Bare prøv.
Det er næsten bedre ikke at tale.
Tre minutter er ikke længe til at ramme fem flasker.
- Skal vi gøre det? - Ja. Lad os.
- Ja. - Så snart du løfter det.
Det, vi ser igennem... Det er sigtet.
- Igennem der. Tryk det ind. - Ja.
Find dit fikspunkt. Tag dig tid. Bliv på målet.
- Fem skud hver? - Fem forsøg.
Okidoki.
Kom så.
Jeg kan ingenting se.
Tryk den ind.
Bare prøv.
Tryk den ind.
CHAMPAGNE BOLLINGER FREMSTILLET I FRANKRIG
Nu er det femte skud.
Det er vildt svært, James.
- Jeg kan næsten ikke se. - Lad mig.
Hurtigt.
Hænderne ryster også, du ved.
Værsgo. Brillerne hjalp ikke.
Det er umuligt.
Han gør det ikke nemt at få de 500.000.
Jeg har ramt en.
Okay. Bliv ved.
Tiden går. Tryk på aftrækkeren, hvis du ikke kan se.
- Det er sygt svært. - Ja, det er det.
Ja.
Mand...
Lad mig prøve igen.
Vi har ramt to af de yderste.
Mand.
Bare bliv ved.
Så er spillet slut, mand.
Missionen afbrudt.
Det var sindssygt.
Mand, det er skuffende. Jeg er vildt skuffet.
Jeg er skuffet.
Vi har altid sagt,
at vi ville gøre vores bedste. Hvad skulle vi have gjort der?
Vil du have æren?
Ram mig nu ikke i øjet.
Det er underligt, for selvfølgelig
er jeg skuffet.
Men vi har begge to 150.000 mere, end vi nogensinde har haft.
Det er mange penge, især for os.
Og vi har set dele af verden sammen,
som vi måske aldrig får chancen for igen.
- Fantastisk rejse. - En fornøjelse.
Og tak til stemmen for at føre os hertil.
Ja.
- Men han kører hårdt på. - Ja.
Det er irriterende, for der er
- meget mere at vinde. Men... - Ja.
Enhver, der rammer dem, fortjener at gå videre.
Et lille klink.
Held og lykke til dem, for de har gjort noget vildt. Det er umuligt.
- Lang tur hjem. - Helt sikkert.
EIGER NORDSIDEN
- Ja. - Ja, fortsæt.
Okay.
- Fortsæt. - Lidt mere?
Et par meter til.
Jeg kan ikke høre dig. Højere.
Fortsæt.
Åh gud, jeg vil ikke se ned. Råb igen.
Okay, stop.
Ja? Er du der?
En meter til.
Ja, sådan. Bliv der.
Ja, der er en lille taske. Bare...
Jeg har den. En lille pose. Okay.
Hiv.
Sådan. Stop.
Stop.
Hiv.
Sådan, makker. Du er her næsten.
- Bliv ved med at hive. - Jeg prøver.
- Har du den? - Ja.
- Okay? - Ja.
Sådan mand.
Det er ingen nøgle.
Hvad er det nu? Åh gud.
Et kort til.
Nedlagt spor. Måske er det her, vi er,
og vi må finde vej langs med den.
- Der er en dør. - Ja.
Vi må tilbage i tunnelen.
Ja, der er ingen nøgle.
Okay, skat. Vent. Lad mig tjekke telefonen.
Øjeblik. Åh, ja.
Hvad står der?
To timer, 45 minutter.
Åh, skat.
Åh gud. Okay?
Den vej.
- Hvad er det? - Er det den vej?
Første gang jeg mødte Josh...
Pis. Hvor er det?
Han var bare en, jeg aldrig havde mødt før,
og jeg troede ikke, at en som ham fandtes.
Er det den vej? Ja?
Meget jordnær og meget ægte.
Det var nok ikke noget, jeg var vant til.
At nogen var så åbne og ærlige.
Han har følelserne uden på tøjet.
Skat.
Ja, kom så.
Han fik mig til at se ting i et nyt lys...
Ja.
Tror du, du kunne bære mig?
Okay.
Da vi blev gift, fik vi børnene
i rap, tre i rap.
Så der har ikke været tid til at se på os selv.
Skat, jeg kommer!
Jeg vil have, at mine børn skal se tilbage og tænke,
at begge deres forældre udforskede,
var eventyrlystne,
ikke lukkede døre. Det handler om at leve sit liv.
Jeg tror, det er der. Kan du se?
Ja. Hvad er det? Et bord?
Det er et bord. Der er noget på bordet.
Er det en ølflaske? Nej.
Hvad er det?
Det ligner en riffel.
- Lad os gøre det. - Vi er her nu.
Kamara og Josh, tillykke med at være nået så langt.
I er nu besnærende tæt på at vinde en halv million pund.
Foran jer er en kuffert.
For at frigive den skal I skyde den eksplosive ladning
på toppen af hver af de fem kæder.
I skal begge ramme mindst et mål.
Jeg kan ikke se fem kæder.
Heller ikke mig.
- En, to. - Jeg tror, at vi...
Fra det øjeblik I løfter geværet,
vil I have tre minutter til at fuldføre opgaven.
Hvis I fejler, eksploderer kufferten,
og jeres rejse vil være forbi.
Har du nogensinde brugt en?
- Nej. - Jeg har aldrig skudt noget i mit liv.
Heller ikke mig.
Lad os prøve at få en hver på et minut.
Ja. Hvis du kan se, at du er bedre, eller jeg er,
- så får den person våbnet. - Ja.
- Så længe jeg har en... - Ja, vi skal have en.
- ...eller du har... - Ja.
- ...er alt godt. Bare start. - Ja.
Det er lidt...
Måske stående.
Hvordan har du det? Eller vil du gå ned på knæ?
Det er stabilt, ikke? Når man kun er på hænderne,
så bevæger hænderne sig.
Hvis man er her, hviler man. Så skal man bare...
Ja? Så dig, her.
Ved siden af mig. Eller skal jeg være der?
- Så det er her? - Ja.
Jeg føler, at jeg mangler noget, og det pisser mig af.
Har du brug for dine briller?
- Skal du have briller på? - Ja.
- Det er, hvad det er. Ja. - Vil det hjælpe?
- Ja.
- Okay. - Okay, fedt.
- Lad os arbejde udefra og ind. - Ja.
- Det er cool. - Ja.
- Vi kan godt. - Er du klar?
Varm dine fingre op.
Ja?
Bogstaveligt talt...
På din skulder.
Begynd at bede, mand.
- Fedt. - Er du med?
Ja. Jeg er klar.
- Okay. Gør det. - Ja.
Okay.
Værsgo.
- Kom nu. - Hvor er det?
Kom nu, Kamara. Du tager for lang tid.
Pis.
Ja. Du ramte et.
Godt klaret.
Kom så. Tryk den ind.
Ja. Sådan, min pige.
Gå efter det andet. Kom så.
Sådan. Kom nu, hurtigt. Min tur.
Undskyld. Værsgo.
- Du kan lide det nu. - Hurtigt.
Vent, hvor er det?
Du kan godt, skat.
Kom så. Ja!
Kom så.
Hvad siger tiden?
Tryk på den. Kom så.
Kom nu, Kamara.
Hvad fanden?
Vi timede det okay.
Det er okay.
Vi gjorde vores bedste.
Kom, det er okay.
Det er okay. Vi gjorde det godt.
Det synker ikke ind. Jeg ved ikke...
Jeg føler mig syg.
- Jeg er glad for, at vi nåede så langt. - Vi gjorde det.
Sådan er det. Vi gjorde det.
Kom, lad os tage hjem. Lad os se børnene.
- Ja, jeg savner mine børn. - Ja. Kom.
- Det må være det nedlagte spor. - Okay.
Jeg lægger kortet væk, for det sluttede der.
Hvor skal vi hen nu?
Jeg tror, det må være servicetunnelen, ikke?
Ja.
Jeg elsker musikken.
Vi må ignorere ham.
Han prøver bare at forvirre os.
Ja, det er, som om han vil gøre os bange.
Måske. Hvorfor gør han det?
- Hvorfor spiller han den musik? - Tja... Er det Vivaldi?
Jeg ved det ikke.
Bachs Air on the G String.
Jeg synes, jeg snapper efter vejret.
- Gad vide, hvor højt oppe vi er. - Ved det ikke.
Se på isen. Det er rigtig is.
Vidste I, at indspilninger af Bachs musik
blev sendt ud i det interstellare rum?
- Hvad er det? - Hvad er det?
Det ligner en vogn.
- Skal vi gå ind? - Ja, tag et kig.
Jeg tror, vi skal ind i buret.
Vi må være på toppen nu.
Skal vi gå igennem her?
Se på det tøj.
Jen, der er champagne. Så er det nu.
Han har holdt øje med os.
Skakmat.
- Se. - Se, han har billeder...
- Ja. - ...af, hvor vi har været.
Tror jeg.
Beth og Jen.
I har endelig fundet mit lille bjergskjul her på toppen af Europa
over 4.000 meter over havets overflade.
Jeg beklager, at jeg ikke kan tage personligt imod jer.
Gør jer det endelig tilpas.
Tag lidt champagne og skål for, hvor langt I er kommet.
Ni håbefulde par startede denne rejse,
og det var så sjovt at følge med.
Se på disse mennesker.
Hvad er de her? Er de...
Se.
- Så de var i Schweiz. - Ja, de var her også.
Og nu
er I de eneste, der er tilbage.
Åh gud.
Bare tre spørgsmål står mellem jer og 1 million pund.
Tænk jer.
De sidste.
Jeg kan ikke tro det.
Det er vanvittigt. Hvordan er vi nået så langt?
Det er underligt rart at vide, at vi ikke er de værste.
Men der er pres, ikke?
- Gud, tre spørgsmål. - Ja.
Og det bliver sværere og sværere.
Vi må åbne kufferten, ikke?
Vi har stadig kufferten.
Jeg vil bede jer om at gå udenfor.
Okay.
Det ser ud til, at vejret er ret foranderligt heroppe.
- Klar? - Ja.
Du godeste. Det ser køligt ud.
Kom så.
Vejret i 4.000 meters højde.
Vind, 120 km i timen.
Det er for friskt.
Temperatur, minus 22.
Kufferten må være frosset i isen.
Lad os se, hvor rolige I er nu.
- Fantastisk. Sådan. Okay, klar? - Ja.
Okay.
- Okay. - Vi har kufferten.
- Klar? - Ja.
- Mine briller er helt frosne. - Ja, det er mine også.
- Skal vi tage dem af? - Ja.
- Jeg kan ikke se noget. - Okay. På tre?
- En, to, tre. - En, to, tre.
- Åh nej. - Åh nej.
- Hvad er nu det? - Jeg ved det ikke.
- Det er en nøgle. - Lad os kigge.
Ja, det er en nøgle.
Vi skal have kufferten, fordi...
Endelig, efter al den ventetid.
- Sådan. - Okay.
Endelig. Okay, klar?
Åh gud.
Det næste spørgsmål er til 500.000 £,
hvilket er omtrent værdien af de 10 guldbarrer foran jer.
Tag dem. Nej, bare for sjov.
Hvilken af disse fem ting
har også en værdi på cirka 500.000 £?
En Aston Martin DB5 Silver Birch.
Fireogtyve flasker Bollinger R.D. 1969 champagne.
Den maksimale indsats på et kasino i Monte-Carlo.
En privat ø på fire hektar i Caribien.
Femogtyve gram radioaktivt plutonium.
- Okay. - Jeg tror ikke på...
Vi tror ikke på Aston Martin DB5.
- Nej, ikke den. - Den koster mere.
Det kan heller ikke være en privat ø,
- for den må koste mere. - Nej.
Fireogtyve flasker Bollinger R.D. 1969.
- Plutonium er vanvittigt dyrt. - Ja.
Så 25 gram
- er en meget lille mængde. - Ja.
Okay, så vi udelukker A.
- Jeg tror ikke på D. - D, okay.
- Det kan ikke være en privat ø. - Fire hektar.
Okay. Champagnen er mulig, så B er mulig.
Ja.
Jeg ved ingenting om gambling,
så maksimal indsats...
Jeg kan ikke se, hvorfor de ville afholde folk fra at vædde mere.
- Aston Martin, nej. - Ja.
Bollinger, jeg ved ikke. Det lyder ikke som...
Ja. Den champagne er ikke så gammel. Det er kun 1969.
Hvorfor begrænse en indsats?
- Det er et kasino. - Ja.
Fire hektar, privat ø.
Jeg tror på plutonium, for det er det dyreste.
- Vægten er så lille. - Ja.
Man ville aldrig forvente, at det var så dyrt.
- Derfor hælder jeg til E. - Ja.
- Skal vi gå med E? - Åh gud. Ja, gør det.
- Skal vi gøre det? - Ja.
- Jeg løfter den op. - Ja, gør det.
- Når jeg gør det, er det besluttet. - Ja.
Du kender os.
- Gør vi det sammen? Okay. - Ja.
- En, to, tre. - En, to, tre.
- Hvad? - Sådan. Hold den op.
Så skuffet.
- Skidt med det. Vi gjorde det så godt. - Ja.
Så skuffet.
Ja.
Det rigtige svar er D.
D?
Jeres rejse er forbi.
Det er en caribisk ø.
Brutalt.
- Det havde vi aldrig gættet. - Ja.
I havde ikke helt det, der skulle til for at få millionen.
Men I kan være stolte over, at I nåede længere end nogen andre.
Ja.
Det er okay.
- Du gjorde det virkelig godt. - Ja.
- Lad os komme ind, for vi fryser. - Ja.
- Så er vi ved vejs ende. - Ja.
Men det har været fantastisk. Kom.
Se, hvad vi har rejst igennem.
- Fantastisk. - Hvor vi har rejst.
- Vi startede i Skotland. - Skotland.
Lille Skotland. Og vi tog til Italien,
- og så tog vi til... - Chile.
Chile.
- Vi var på Jamaica. - Så Jamaica.
- Og nu er vi her, i... - I Schweiz.
Schweiz.
- Hvad betyder det? - Vidunderligt.
Ja, det har faktisk været vidunderligt.
- Ja. - Ja.
Ja, den der. Lad os se, hvad der er indeni.
Okay.
Kom, lad os gå derover og se efter.
Hold nu kæft.
- Luk den hurtigt. - Okay.
Stille. Luk...
Okay.
- Godt klaret, skat. Vi gjorde det. - Vi gjorde det.
- Vi gjorde det.
- Vi var så gode. - Vi gjorde det.
Hvad tror du?
Hvad tror du, det er? En ostesandwich og en kop te?
Du får æren.
Mand, se lige der.
Se lige der. Fantastisk.
En taske med kontanter.
Hvordan får vi dem gennem tolden?
Jeg har aldrig set så mange kontanter før.
Mand.
Så er varmeregningen dækket i næste måned.
Åh gud.
Det er vildt mange penge.
Hold da kæft.
Okay, en til dig.
Jeg tager gerne afsted nu.
- Lad os tage med toget. - Ja.
Kom så. Ja. Lad os komme afsted.
- Ja. - Toget hjem.
Hvor selvtilfreds føler du dig, mens alle andre tager tog?
- Ja. - Ret selvtilfreds.
Så ingen nåede spørgsmålet til en million pund.
Denne gang.
En skam.
Gad vide, om der er nogen derude,
der har, hvad der skal til for at nå hele vejen?
Tekster af: Sidsel Seeberg
Kreativ vejleder: Anders Søgaard