TASO 5 - SVEITSI
Voin pahoin.
Tunnen itseni pieneksi mehiläiseksi.
Kun näen jotain henkeäsalpaavan upeaa,
tiedän joutuvani pulaan.
Tämä on upeaa.
- Jestas. - Olen kananlihalla.
Hei, odota.
Voi paska.
- Ovatko kädet kylmät? - Joo.
VIESTI: MENKÄÄ 15,7 KM ITÄÄN SIJAINTI: 46.5575 N, 8.0054 E
- Mitä? - Mitä?
- Pitääkö mennä tuonne? - Joo.
Voi luoja.
Luulen, että jossain tuolla päin. Itään.
Pohjoinen, itä, etelä. Itä.
Vain muutama askel ja olen jo väsynyt.
Voi luoja.
- Aiheutat lumivyöryn. - Turpa kiinni.
Okei. Tässä.
Tämä on vaikeaa.
En pysty tähän.
Täytyy vain potkaista sisään ja mennä.
Juuri noin.
Varpaat sisään, jalat sisään.
Pysähdy hetkeksi.
Emme näe tätä enää.
Tätä ei tapahdu meidänlaisille.
Ei.
Jos emme läpäise tätä tasoa,
katso, mitä saavutimme.
- Viemme kokemuksen kotiin. - Joo.
Viemme sen kotiin, pidämme tämän kokemuksen.
Saamme osan rahoista,
mutta olemme pärjänneet todella hyvin.
Näistä tilanteista selviäminen on saanut tajuamaan,
että minun täytyy uskoa itseeni.
Täytyy uskoa itseensä.
Kolme paria jäljellä.
Jokainen on vain kolmen kysymyksen päässä miljoonasta punnasta.
Tänne päinkö?
- Menemmekö yhä oikeaan suuntaan? - Joo.
VIESTI: MENKÄÄ 17,1 KM POHJOISEEN SIJAINTI: 46.5388 N, 7.9626 E
Olemme tuossa suunnassa. On mentävä tuonne yli.
Pohjoinen on luultavasti...
Mitä kello on?
En ole ollut koskaan näin syvässä lumessa.
Se on helpompaa polvillaan.
Ryömi kuin koira.
Takapuoli ilmassa.
Voi luoja. Tämä on...
- Ehkä voisit nostaa? - Okei.
- Valmiina? Yksi, kaksi, kolme. - Joo.
Oletko kunnossa?
Tämä on uuvuttavaa.
Eikö se ole osa suunnitelmaa?
Oletko kunnossa?
Tämä ei ole helppoa.
Kaksi rauhallista sairaanhoitajaani.
Tänne päin.
Tämä on aivan naurettavaa.
Mietin vain,
onko teillä vaadittava päästäksenne loppuun asti?
Yritän olla ajattelematta rahaa.
- Summa on nyt niin suuri. - Niin.
Se on elämän muuttava.
Mitä pidemmälle pääsemme,
sitä vähemmän haluan epäonnistua.
Tuolla on mökki.
Beth ja Jen.
Hyvin tehty. Pääsitte tähän asti.
Miten olisi maaliinammunta?
Edessänne on tarkkuuslaserkivääri.
Tarvitsemanne salkku on ladon sisällä.
Saadaksenne sen teidän on räjäytettävä ovet -
ampumalla viisi räjähdyspanosta.
Kummankin teistä on osuttava vähintään yhteen panokseen.
Aikaa on kolme minuuttia kiväärin kosketuksesta lähtien.
Jos epäonnistutte, salkku räjähtää,
ja matkanne on ohi.
Okei.
Muista. Logiikka.
Yritän makuulta.
- Mitä mieltä olet? - En tiedä.
- Ehkä makuulla. - Makuulla?
- Se on varminta. - Niinkö?
- Anna se minulle. - Jep.
- Yritän saada pari. - Okei.
Teetkö sen polvillasi?
Käytän varmaan pöytää.
- Okei? - Joo.
Kummalle olkapäälle haluat perän?
Oikealle.
- Oletko valmis? - Niin valmis kuin voin.
- Oletko varma? - Joo.
Valmis laukaisuun.
Hienoa.
Hyvä. Kaksi.
Anna mennä.
Tuo on kolme.
Tuo on neljä. On vain vasen jäljellä.
Pärjäämmekö ajan suhteen?
En tiedä. Teimme sen melko nopeasti.
Kokeilenko vielä kerran?
Yksi jäljellä.
Joo, ammu.
Okei.
On vaikea nähdä valon takia.
En nähnyt sitä ollenkaan.
Jatka. Yritä ampua nopeasti.
Se on vaikeaa.
- Voinko kokeilla vielä? - Sitä on vaikea nähdä.
Mikset polvistuisi?
Kamppailen nähdäkseni, missä se on.
Haluatko kokeilla vielä?
Vaikuttavaa.
Uskomatonta.
Salkku on tuossa.
Onkohan tämä kysymys?
Luoja, se haisee.
No niin.
- Kolmella? Yksi... - Jep. Kaksi, kolme.
- Se ei ole kysymys. - Ei.
Onko siinä jäljitin jonnekin?
- Avain. - Avain.
Avain mihin?
Puhelin.
VIESTI: MENKÄÄ 4,3 KM KOILLISEEN SIJAINTI: 46.5531 N, 7.9018 E
Okei. On mentävä sinne.
Energiaa on enää rajallisesti.
Menemme varmaan tänne.
Kyllä, se johtaa latoon.
Sielläkö me yövymme?
Älä sano noin.
On etsittävä jotain, mihin avain sopii.
Onko tuossa ovessa riippulukko?
Ei taida olla.
Hyvä luoja. Tuo on kaunis auto.
Aston Martin.
Sano, että avain on autoon.
Tuolla on salkku.
Otatko sen?
- Saitko sen? - Joo. Se on raskas.
Juuri noin.
- Tosi raskas. Saitko sen? - Jep.
Katson, toimiiko avain.
- Se ei ole oikea avain. - Ei niin.
Katso. Entä täällä alla? Ei.
- Ei siellä? - Hetkinen.
Ruskea kirjekuori. Avataan se.
- Voi ei. - Tuo olet sinä. Tuo olen minä.
- Mitä... - Voi luoja.
-"Grindelwald." -"Grindelwald."
Sinnekö on mentävä?
Sinnekö meidän on mentävä?
Miten pääsemme sinne?
Kokeillaan avainta virtalukkoon.
Hei.
Painetaan painikkeita.
Entä tämä? "Takasavu."
"Etuaseet." Etuase.
"Liukas öljy."
"Luotikilpi."
- Mahtavaa. - Aivan loistavaa.
Mitä salkussa on? Emme tiedä.
En saa sitä auki.
Onko muuta painettavaa?
-"Grindelwald." - Siinä.
- Olemme tuossa. - Se on me.
- Selvä. On mentävä sinne. - Joo.
Tämä on uskomatonta.
- Kaikki on hämmästyttävää. - Niin.
- Tämä on aivan toista maata. - Olen pois mukavuusalueeltani.
- En ole ollut tällaisessa. - Minä...
- Tästä tulee kovaa työtä. - Joo.
- Rankkaa. - Todellakin.
- Yritämme voittaa miljoonan. - Joo.
Teemme, mitä pitää.
- Kaveri. - Uskomatonta.
- Katso tätä paikkaa. - Kuin...
- Mitä nyt? - Mitä nyt?
Hyppäsimme kopterista -
ja olemme jossain Sveitsin Alpeilla.
- Oletko ollut Alpeilla? - En.
En ole käynyt -
koskaan edes Milton Keynesin hiihtoradalla.
- Puhelin soi. - Tekstiviesti.
- Tuo on kartta. - Aivan.
VIESTI: MENKÄÄ 17,2 KM LOUNAASEEN SIJAINTI: 46.5585 N, 9.9973 E
On mentävä sinne.
Hetkinen. Näetkö tuon? Sinulla ei ole laseja.
Ei.
Ei vaikuta olevan tuonne päin.
- Se on tuolla ylhäällä. - Niin. Tietenkin.
- Katso. - Hän lähettää meidät ylös.
- Sanonko mitä... - Tämä on syvää.
- Syvää. - Niin on.
Tosi syvää.
Näet 43 vuoden ikäiset tikkujalkani.
Niitä polttelee jo.
- Juoksetko sinne? - Mennään.
Oletko kunnossa?
Tämä on raakaa.
Mennään vain ylös.
- Hitsi. - Hitsi.
- Joo. - Helvetti.
Voi veljet.
Emme ole edes aloittaneet.
Kuule.
Emme ole edes aloittaneet. Minulla on märkää jäätä persvaossani.
- Hei. - Hei.
Joskus täytyy vain mennä kehonsa mukaan.
Niin. Kuten painovoiman?
Mitä mieltä olet, mennäänkö oikealle?
Joo.
Tämä kuluttaa energiaa.
- Onko tämä järvi? - Siltä se näyttää.
Se on jäätynyt järvi.
Hän on tehnyt meille ansan.
Ehdottomasti lavastus. Luistinrata.
Jonkinlainen peli.
Mikä se on?
Näyttää pöydältä ja...
Pöydällä taitaa olla laatikko.
- Näetkö sen? - Jonkinlainen pelikö?
Täytyy päästä laatikon luo,
mutta se ei ole helppoa.
Katso, tuolla on ase.
- Voi luoja. - Pitää yrittää ampua.
Näyttää keilapeliltä. Ovatko nuo samppanjapulloja?
James ja Joey Bone, tervetuloa Sveitsiin.
Astukaa jäätyneelle järvelle ja lähestykää kivääriä -
saadaksenne mahdollisuuden voittaa puoli miljoonaa puntaa.
Tarvitsette edessänne olevan salkun sisällön,
mutta siihen on asennettu räjähteitä.
Estääksenne salkun räjähtämisen,
teidän täytyy ampua viisi kohdetta.
Aikaa on kolme minuuttia kiväärin nostosta lähtien.
Jos epäonnistutte,
ja odotan teidän epäonnistuvan,
salkku räjähtää. Ja matkanne on ohi.
Voi, kamu.
Jessus sentään.
- Älä koske vielä. - En.
Selvä, mennään vähän... En edes tiedä, miten...
Katso, tuolla on samppanjapullo,
mutta maali on sen edessä.
- Katso, kuinka kaukana tuo on. - Tiedän.
- Oletko hyvä ampumaan? - En.
Tein sen viimeksi -
Dixien polttareissa, ja olin surkea. Olin kamalassa kännissä.
Jessus sentään.
Voi kaveri.
Tämä on siis Grindelwald.
Tuossa lukee Grindelwald.
Muuta tietoa ei ole. Tässä ei ole mitään nimeä.
Yritän katsoa joka vuoren reunaa.
- Niin. - Mietin: "Onko se tuolla?"
Tämä salkku on raskas.
Anteeksi. Puhutko englantia?
- Kyllä, vähän. - Tiedätkö, missä tämä paikka on?
Tämä paikka? Joo, tiedän.
- Tuo köysirata? - Niin.
- Kyllä. - Köysirata menee sinne.
- Okei. - Niin.
- Sitten on mentävä junalla. - Okei.
- Siellä on julkinen paikka. - Jep.
Mutten ole varma, voitteko mennä tuonne.
- Siihen suuntaan ei voi mennä. - Miksei?
Koska se ei ole julkinen paikka.
Onko lähistöllä mitään?
- Pääsemmekö lähelle? - Joo.
- Mikä on lähimmän paikan nimi? - Jungfraujoch.
- Se korkea? - Näimme sen.
- Joo. - Joo.
- Liikkuiko se? - Joo. Jokin liikkuu.
En kuule mitään.
Kuulostaa pahalta.
- Metalliselta. - Niin.
Voisin tiirikoida sen hiuspinnillä.
Voisit kokeilla sitä.
Kyllä, tee se.
Ehkä siellä on jotain siirrettävää.
- Onnistuuko? - Ei.
Onko se alas ja vääntö?
Siinä on pieni tappi, mutta se ei...
- Ole kiltti. Aukea. - Ei.
Harmi.
Miksi pidät sitä yhä?
Jos kannan salkkua, saan avata sen.
Hyvä on. Voit avata salkun.
Toivottavasti se ei ole pommi.
Jungfraujoch, raide kolme.
Nyt mennään. Tämä juna.
Pelkään, mitä toisessa päässä on.
Pääsemme sinne, jos se on asema.
Joku laittoi sen tuohon, rakensi sen.
- Vai hidastaako se... - Huomio.
Tämä juna pysähtyy erityispysäkillä.
Matkustajia pyydetään istumaan,
lukuun ottamatta Elizabeth Foxwellia ja Jennifer Dorwardia.
Te poistutte junasta mahdollisimman nopeasti.
- Mitä? - On mentävä, selvä.
Voi luoja, Jen.
- Tuolla on kiipeilyvarusteet. - Joo.
Katso tuota.
Ja katso tätä.
He kiertävät ulkokautta ympäri.
Tuo on pelottavaa.
Hänellä on jäähakut.
Mutta siis...
- Oletko käyttänyt tällaista? - En.
En minäkään. Onko väliä kumpi pää?
Ei aavistustakaan.
Vilkaisen tätä ovea ylhäällä.
Anna mennä.
Täällä on köydet.
Meidän pitää laittaa valjaat.
Sieltä on hyvä näköala.
Näköala on upea. Mutta oletko hyvä kiipeilijä?
No, sisäkiipeilykeskuksessa.
Hyvä.
- Jukra. - Oletko kunnossa?
Tärisen jo nyt.
- Johtuuko se korkeudesta? - Joo.
Korkeudet eivät ole suosikkini.
Älä katso alas.
Kuuntele tuota tuulta.
Tuo on pelottavaa.
Tuo tuuli pelottaa minua.
Jatketaan vain.
Oletko valmis?
En voisi olla enempää. Jännittää.
Et ole hermostunut.
Ei, olen tosi innoissani.
- Innostunut. - Tosi innostunut.
Katso ylös, älä alas.
Miltä tuntuu?
Hullun hermostuneelta. Ehdottomasti.
Antaa mennä. Älkää pelätkö.
Avatkaa ovi.
- Kaikki on tehtävissä. Muistatko? - Tiedän.
Hitaasti ja vakaasti.
- Okei? - Joo.
- Valmis? - Joo. Mene ensin.
Tehdään se.
Luoja, olemme korkealla.
- Oletko kunnossa? - Joo, minä vain...
Voi Jeesus.
- Katso, kuinka korkealla. - Oletko kunnossa?
Pitää vain tehdä se. Muuten pelkään enemmän.
Kuinka pitkälle pitää kiivetä?
En tiedä.
Miten pääsemme tuonne?
- Tuo napsahti. - Älä sano, että menemme alas.
Älä tee tuota.
Tuolla on jotain.
Luoja. Pitääkö mennä alas?
En tiedä.
Ehkä menemme alas ja haemme jotain.
- Luuletko? - Joo.
- En näe sitä. - Miten pääsemme alas?
- Jokin törröttää. - En halua reunalle.
Pieni kahva tai jotain?
Sekö pitää tehdä? Laskeutua alas? Voi sentään.
Teen sen ja katson ylös.
Tiedämme toistemme heikkoudet. Olemme puhuneet niistä.
Uskon, että täydennämme toisiamme.
On järkevämpää, jos minä teen sen,
jos vain toisen pitää mennä. En pelkää korkeita paikkoja.
- Jos vain toinen tekee sen... - Niin.
Olen iloinen, jos haluat tehdä sen.
Sopiiko, että minä menen?
- Jos haluat tehdä sen. - Joo.
Jen on täysin peloton.
En keksi mitään, mistä hän olisi kauhuissaan,
mikä saisi hänet sanomaan: "En tee sitä."
Jos pelottaa, mutta haluaa tehdä sen,
pitää pakottaa itsensä.
Tehdä se. Eli kyllä.
Tuemme toisiamme -
vaikeina aikoina.
Mitä luulet?
- Tämä on vaikeaa. - Se ei ole helppoa.
En tiedä, laitanko lasit.
Kokeilenko ensin?
Katson vähän laseilla. Odota.
Ei ole paljon eroa lumen takia. Ei, yritän ensin.
- Emme ole tarkka-ampujia. - Emme.
Yritetään.
Älä puhu liikaa tämän aikana.
Kolme minuuttia ei ole paljon ampua viisi pulloa.
- Aloitetaanko? - Joo, aloitetaan.
- Aivan. - Heti kun nostat sen.
Katsomme tähtäimestä.
- Sen kautta. Aseta se. - Joo.
Tähtää rauhassa kohteeseen. Pysy yhdessä kohteessa.
- Onko laukauksia viisi? - Kyllä.
Selvä.
Aloitetaan.
En näe mitään.
Työnnä se sisään.
Yritä.
Työnnä sisään.
Viides laukaus.
Tämä on vaikeaa, James.
- Tuskin näen sitä. - Anna mennä.
Nopeasti.
Kädet tärisevät myös. Tiedätkö?
Sinun vuorosi. Lasit eivät auttaneet.
Mahdotonta.
Hän ei tee 500 tonnista helppoa.
Osuin yhteen.
Hyvä. Jatka.
Aikamme loppuu. Vedä liipaisimesta, jos et näe.
- Se on vaikeaa. - Niin on.
Joo.
Kamu...
Anna minun ampua vielä yksi.
Osuimme kahteen.
Kaveri.
Jatka vain.
Peli on ohi.
Tehtävä keskeytettiin.
Tuo oli hullua.
Kyllähän se harmittaa. Todellakin.
Minua harmittaa.
Kuule, olemme sanoneet aina,
että teemme parhaamme. Mitä muuta olisimme voineet tehdä?
Avaa pullo.
Joo, älä osu silmääni.
Tuntuu oudolta, koska minua -
harmittaa.
Mutta olemme kumpikin 150 tonnia rikkaampia.
Huomattava summa rahaa kenelle tahansa, erityisesti meille.
Ja olemme nähneet maailmaa yhdessä.
Emme ehkä koskaan saa toista mahdollisuutta siihen.
- Uskomaton matka. - On ollut ilo.
Ja kiitos äänelle, että pääsimme näin pitkälle.
Joo.
- Mutta hän ei tee tästä helppoa. - Jep.
Ärsyttää, koska olisi ollut -
hiton paljon voitettavaa.
Tuohon osuva ansaitsee jatkaa.
Kilistellään vähän.
Onnea heille, koska he ovat saavuttaneet jotain mahdotonta.
- Pitkä kävely kotiin. - Tosiaan.
EIGERIN POHJOISSEINÄMÄ
- Joo. - Joo, jatka.
Okei.
- Jatka. - Vähän enemmän?
Muutama metri.
En kuule. Puhu kovempaa.
Jatka.
Luoja. En halua katsoa alas. Huuda taas.
Okei, seis.
Juu? Oletko siellä?
Vielä metri.
Juuri noin. Pidä.
Täällä on pieni laukku. Minä vain...
Sain sen. Se on pieni pussi. Aivan.
Vedä.
Siinä se. Lopeta.
Lopeta.
Vedä.
Juuri noin. Olet kohta perillä.
- Jatka vetämistä. - Yritän.
- Pääsetkö? - Joo.
- Oletko kunnossa? - Joo.
Hienosti tehty.
Se ei ole avain.
Mitä se on nyt? Luoja.
Toinen kartta.
Käyttämätön rata. Ehkä olemme täällä -
ja on löydettävä tie eteenpäin.
- Tuossa on ovi. - Aivan.
On mentävä takaisin tunneliin.
Avainta ei ole.
No niin. Kulta, odota. Anna kun tarkistan puhelimen.
Odota hetki. Joo.
Mitä se sanoo?
Kaksi tuntia, 45 minuuttia.
Voi, kulta.
Voi luoja.
Tuohon suuntaan.
- Mitä? - Tuonneko?
Kun tapasin Joshin ensimmäisen kerran...
Voi paska. Missä se on?
En ollut tavannut hänenlaistaan.
En uskonut, että sellaista on olemassa.
Tähän suuntaanko? Niinkö?
Hyvin maanläheinen ja aito.
En ollut tottunut sellaiseen.
Että joku oli niin avoin ja rehellinen.
Hän näyttää tunteensa.
Kulta.
Joo, tulossa.
Hän sai näkemään asiat uudessa valossa.
Joo.
Voisitko kantaa minut?
Okei.
Naimisiin mentyämme saimme -
kolme lasta peräkkäin.
Ei ole ollut aikaa huolehtia itsestämme.
Tulossa!
Haluan lasteni muistelevan ja ajattelevan,
että molemmat vanhemmat tutkivat,
seikkailivat,
eivät sulkeneet ovia. Kyse on elämän elämisestä.
Se taitaa olla tuolla. Näetkö?
Joo. Mikä se on? Pöytä?
Se on pöytä. Sillä on jotain.
Onko tuo olutpullo? Ei.
Mikä se on?
Ehkä tarkka-ammuntaa.
- Tehdään se. - Olemme täällä.
Kamara ja Josh, onnittelut, että pääsitte tähän asti.
Olette nyt houkuttelevan lähellä puolen miljoonan punnan voittoa.
Edessänne on salkku.
Vapauttaaksenne sen, teidän on ammuttava -
kunkin viiden ketjun yläosassa oleva panos.
Molempien on osuttava vähintään yhteen kohteeseen.
En näe viittä ketjua.
En minäkään.
- Yksi, kaksi. - Luulen, että me...
Kun nostatte kiväärin -
teillä on kolme minuuttia saavuttaa tavoite.
Jos epäonnistutte, salkku räjähtää,
ja matkanne on ohi.
Oletko käyttänyt tällaista?
- En. - En ole ampunut mitään ikinä.
En minäkään.
Yritetään kumpikin saada yksi minuutissa.
Jos jompikumpi on parempi...
- Hän saa aseen. - Joo.
- Kunhan saan yhden... - Kunnes saamme yhden.
- ...tai sinä. - Joo.
- Kaikki hyvin. Yritä. - Joo.
Se on vähän...
Ehkä seisoen.
Miltä sinusta tuntuu? Vai haluatko mennä polvillesi?
Eikö tämä ole tukeva? Kun ase on kädessä,
kädet liikkuvat ja muuta.
Jos on tässä, lepää. Täytyy vain...
Eikö? Tule tänne.
Viereeni. Vai haluatko minut sinne?
- Eli tässä? - Joo.
Tuntuu, että jotain puuttuu. Se ärsyttää minua.
Mitä? Tarvitsetko silmälasit?
- Laita lasit päähän? - Joo. On pakko.
- Sehän se oli. - Auttaako se?
- Joo.
- Okei. - Siistiä.
- Aloitetaan ulkoa sisään. - Joo.
- Siistiä. - Joo.
- Pystymme tähän. - Valmiina?
Lämmitä sormesi.
Joo?
Tarkasti...
Olkapäällesi.
Lausu kaikki rukoukset.
- Hyvä on. - Valmiina?
Joo. Olen valmis.
- Selvä. Anna mennä. - Joo.
Okei.
Sinun vuorosi.
- Anna mennä. - Missä se on?
Älä nyt, Kamara. Tuhlaat aikaa.
Voi paska.
Hyvä. Sait yhden.
Hyvin tehty.
Anna mennä. Vauhtia.
Hyvä. Noin sitä pitää.
Kokeile toista. Anna mennä.
Siinä se. Nopeasti. Minun vuoroni.
Anteeksi. Ole hyvä.
- Olen liipasinvalmiina. - Pian.
Missä se on?
Pystyt tähän.
Anna mennä. Kyllä!
Osu.
Paljonko on aikaa?
Ammu pois. Anna mennä.
Tee se, Kamara.
Mitä helvettiä?
Ajastimme sen hyvin.
Kaikki on hyvin.
Teimme parhaamme. Se oli parhaamme.
Ei hätää, kaikki on hyvin.
Kaikki on hyvin. Pärjäsimme hyvin.
En ymmärrä. En tiedä.
Voin pahoin.
- Mutta pääsimme näin pitkälle. - Niin, teimme sen.
Se on mitä se on. Teimme sen.
Tule, mennään kotiin lasten luo.
- Niin, ikävöin lapsiani. - Joo, tule.
- Tämä on varmaan käyttämätön rata. - Okei.
Laitan kartan pois, koska se loppui tähän.
Minne menemme nyt?
Tämän täytyy olla huoltotunneli, eikö?
Joo.
Pidän musiikista.
Ei välitetä hänestä.
Hän yrittää vain hämmentää.
Karmivaa. Hän yrittää hämmentää meitä.
En tiedä. Miksi hän tekee näin?
- Miksi hän soittaa tätä? - En tiedä. Onko se Vivaldia?
En tiedä.
Bachin Aaria G-kielellä.
On vaikea hengittää, onko sinun?
- Kuinka korkealla olemme nyt? - En tiedä.
Katso jäätä. Se on aitoa.
Tiesittekö, että Bachin musiikkia -
lähetettiin tähtienväliseen avaruuteen?
- Mikä tuo on? - Mikä tuo on?
Näyttää kärryltä.
- Mennäänkö sisään? - Joo, katsotaan.
Täytyy varmaan mennä häkkiin.
Taidamme olla nyt huipulla.
Menemmekö tästä läpi?
Katso näitä vaatteita.
Jen, tuolla on samppanjaa. Nyt mennään.
Meitä on tarkkailtu.
Shakkimatti.
- Katso. - Hänellä on kuvia -
paikoista, joissa olimme.
Luulen.
Beth ja Jen.
Löysitte vihdoin pienen vuoripiilopaikkani Euroopan huipulta,
yli 4 000 metriä merenpinnan yläpuolelta.
Pahoittelen, etten tervehdi teitä henkilökohtaisesti.
Olkaa kuin kotonanne.
Ottakaa samppanjaa ja kilistelkää näin pitkälle pääsyn kunniaksi.
Yhdeksän toiveikasta paria aloitti tämän matkan,
ja heitä oli hauska katsella.
Katso näitä ihmisiä.
Mitä nämä ovat? Ovatko nämä...
Katso.
- Hekin olivat Sveitsissä. - Hekin olivat täällä.
Ja nyt -
olette ainoat jäljellä olevat.
Voi luoja.
Vain kolme kysymystä on teidän ja miljoonan punnan välissä.
Kuvitelkaa.
Viimeiset.
En voi uskoa sitä.
Hullua. Kuinka pääsimme näin pitkälle?
On hienoa tietää, ettemme ole huonoimmat.
Mutta se luo paineita.
- Luoja, kolme kysymystä. - Niin.
Ja se on yhä vaikeampaa.
Eikö pidä avata salkku?
Meillä on yhä salkku.
Jos ette pahastu, lähtekää ulos.
Okei.
Näyttää siltä, että sää täällä on melko vaihteleva.
- Oletko valmis? - Joo.
Jestas. Näyttää kolealta.
Mene.
Sää 4 000 metrissä.
Tuuli 33 metriä sekunnissa.
Liian tuulista.
Lämpötila -22 astetta.
Veikkaan, että salkku on jään sisällä.
Katsotaan, kuinka rauhallisia olette.
- Loistavaa. Siinä se. Valmiina? - Joo.
Okei.
- Okei. - Saimme salkun.
- Valmiina? - Joo.
- Lasini ovat jäässä. - Niin minunkin.
- Otetaanko ne pois? - Joo.
- En näe mitään. - Aivan. Kolmosella?
Yksi, kaksi, kolme.
Voi ei.
- Mikä tuo on? - En tiedä.
- Tuo on avain. - Katsotaanpa.
Kyllä, se on avain.
On otettava salkku. Koska...
Kaiken odottamisen jälkeen.
- No niin. - Okei.
Vihdoinkin. Valmis?
Oho.
Voi luoja.
Seuraava kysymys on 500 000 punnan arvoinen.
Se on suunnilleen edessänne olevien 10 kultaharkon arvo.
Viedään ne. Ei, vitsailen.
Mikä näistä viidestä asiasta -
on myös arvoltaan noin 500 000 puntaa?
Aston Martin DB5 Silver Birch,
24 pulloa Bollinger R.D. 1969 samppanjaa,
maksimipanos Monte Carlon kasinolla,
1,6 hehtaarin yksityissaari Karibialla,
25 grammaa radioaktiivista plutoniumia.
- Okei. - Se ei ole...
Ei Aston Martin DB5.
- Se ei ole se. - Se on enemmän.
Eikä se voi olla yksityissaarikaan.
- Se on enemmän. - Niin.
24 pulloa vuoden 69 Bollinger R.D:tä.
- Plutonium on hullun kallista. - Joo.
Joten 25 grammaa.
- Se on pieni määrä. - Joo.
Poistamme A:n.
- Se ei ole D. - D, okei.
- Se ei voi olla yksityissaari. - 1,6 hehtaaria.
Samppanja eli B on mahdollinen.
Joo.
En tiedä panoksesta. En tiedä uhkapeleistä.
Maksimipanos kasinolla...
Miksi ihmisten ei annettaisi lyödä vetoa niin paljon.
- Ei Aston Martin. - Niin.
Bollinger, se ei kuulosta oikealta.
Samppanja ei ole niin vanhaa. Se on vuodelta 1969.
Miksi olisi maksimipanos?
- Se on kasino. - Niin.
1,6 hehtaaria, yksityissaari.
Luulen plutonium, koska se on kaikista kallein.
- Määrä on niin pieni. - Joo.
Niin pienen ei luulisi olevan niin kallista.
- Siksi tunnen vetoa E:hen. - Joo.
- Valitaanko E? - Otetaan se sitten.
- Tehdäänkö se? - Joo.
- Nostan sen ylös. - Anna mennä.
- Kun kosken, se on päätetty. - Joo.
Tunnet meidät.
- Tehdäänkö se yhdessä? - Jep.
- Yy, kaa, koo. - Yy, kaa, koo.
- Mitä? - Juurin noin. Pidä ylhäällä.
Harmi.
- Ei haittaa. Pärjäsimme todella hyvin. - Joo.
Harmittaa.
Joo.
Oikea vastaus on D.
D?
Matkanne on ohi.
Se on Karibian saari.
Julmaa.
- Emme olisi tienneet sitä. - Niin.
Teillä ei ollut sitä, mitä miljoonan voittoon tarvitaan.
Mutta voitte olla ylpeitä siitä, että pääsitte pidemmälle kuin muut.
Aivan.
Ei hätää, kamu.
- Pärjäsit todella hyvin. - Joo.
- Mennään sisälle. Olemme jäässä. - Joo.
- Se oli tien loppu. - Tiedän.
On ollut ihmeellistä. Älä nyt.
Mieti, minne matkustimme.
- Uskomatonta. - Missä olimme.
- Aloitimme Skotlannista. - Skotlanti.
Pienestä Skotlannista. Ja menimme Italiaan.
- Sitten menimme... - Chileen.
Chileen.
- Olimme Jamaikalla. - Oli Jamaika.
- Nyt olemme tässä. - Sveitsissä.
Sveitsissä.
- Mitä se tarkoittaa? - Mahtavaa.
On ollut ihanaa, itse asiassa.
- Joo. - Kyllä.
Katsotaan, mitä sisällä on.
Selvä.
Tule, mennään tuonne katsomaan.
Voi paska.
- Sulje se nopeasti. - Okei.
Hiljaa. Sulje...
Hyvä on.
- Hyvin tehty, kulta. Teimme sen. - Teimme sen.
- Teimme sen.
- Pärjäsimme hyvin. - Teimme sen.
Mitä luulet?
Mitä siinä on? Juustovoileipä ja kuppi teetä?
No niin, ole hyvä.
Kaveri, katso tuota.
Katso tuota. Uskomatonta.
Kassillinen käteistä.
Miten saamme sen tullin läpi?
En ole nähnyt näin paljon käteistä.
Kaveri.
Ensi kuun lämmityslasku katettu.
Voi luoja.
Valtava määrä rahaa.
Jumankekka.
Selvä, yksi sinulle.
Nyt lähden mielelläni.
- Mennään junaan. - Joo.
- Mennään. - Tule. Mennään.
- Aivan. - Juna kotiin.
Eikö autossa tunnu omahyväiseltä, kun muut ovat junissa?
- Joo. - Aika omahyväiseltä.
Kukaan ei siis saavuttanut miljoonan punnan kysymystä.
Tällä kertaa.
Harmin paikka.
Onkohan ketään,
jolla on sitä, mitä voittoon vaaditaan?
Tekstitys: Satu Pietarinen
"Luova tarkastaja Maarit Hirvonen"