AMAZONAS REGNSKOG BRASILIEN
Med Axl Roses ord: "Välkommen till djungeln."
Det har försvårats, eller hur? Rejält.
Han slår verkligen på stort, va? Rösten.
Ser fram emot att pratas vid.
Så börjar det.
Nu kör vi igen, brorsan. Nu börjas det igen.
Bröderna Bone har kommit till nivå 3.
-Okej. Nu kör vi. -Okej.
Jag är skyldig dem 50 000.
Vi hoppar ut.
-Nästa fråga kan fördubbla det. -Adjö.
Kom igen.
Vänta, långsamt! Se upp för propellern.
-Okej. -Vad har vi gett oss in på?
Kompis.
-Där är en båt. Jag fastnar. -Ja. Akta dig för leran.
-Vad har vi häri? -Så där ja, se.
Motorn måste funka. Jag vill inte paddla...
-Så där ja. -Åh, ja.
Vi har en massa...
Dumpa den, vi tar ut det.
Kanske på stranden. Ta grejerna.
Vad har du där?
-Åh, fan. -Ser ut som nån sorts sändare.
Hallå. Där är vår telefonhytt.
Vänta en minut.
Vårt överlevnadspaket.
-En machete verkar det som. -Håll den nära till hands.
Två hängmattor.
-Lykta. -Lykta, lykta.
Ett par lyktor.
-Vänta. -Vad i...
Att hitta er fråga blir inte lätt.
Skit.
-Ni måste göra en tvådagarsresa... -Två dagar.
...djupt in i skogen.
Följ signalen från pejlingsenheten.
Er fråga är för 100 000 pund.
Två dagars resa.
Det är otroligt.
-Två dagar in i djungeln? -Vad sägs om det?
Håll utkik efter oss, kompis.
-Ja. Vi kan behöva dig. -Vi kanske ringer dig.
Vi tar en titt. Sätt på rätt brillor. Ta av solisarna.
Nåt däri? Nej?
Vi tar en titt. Använt nåt sånt här?
-Hur funkar den? Så ja. -Dra ut den.
Så där och jag tror att den öppnas så här. Så där ja.
Den är avstängd. Då slår vi på den, det där är på,
-och skruvar upp volymen. -Ja, hela vägen.
-Till max. -Bra.
Och förhoppningsvis,
hör vi nån sorts signal.
Måste finnas nån sorts sändare vi måste hitta.
Håll upp den. Se om det finns nån...
-Du kanske måste ställa in den lite. -Vänta.
-Så där ja. Ja. -Hör du det?
Vi måste nog ta båten och hitta, bokstavligen segla runt tills...
Åt vänster. Så uppenbarligen ju högre det hörs,
ju närmare kommer du nåt.
Och vi åker in i djungeln.
Vänta. Vänta lite.
Fan. Föll nästan i vattnet.
Vänta. Jag slår på den här.
-Är det ett meddelande? -Ja.
Och det står...
MEDDELANDE: D.R.A.X
D-R-A-X. Drax.
-Drax? -Det är allt. Det är allt som står.
-Vad är det? Som en koordinat? -Vet inte.
-Jag har ingen aning, har du? -Nej.
Vad säger sändaren?
-Kör runt till höger, James. -Ja? Okej.
Ja. Rakt in där, Jimmy boy.
Medan bröderna Bone följer ljudsignalerna in i djungeln,
finns det sju andra par där ute ännu.
Inklusive dessa två, akutsjuksköterskorna Beth och Jen.
NAMN: BETH & JEN
NIVÅ 1
Deras första fråga tog dem tillbaka i tiden.
APPLECROSSHALVÖN SKOTTLAND
Ni är i nordvästra höglandet och stenen under era fötter är speciell.
Den är en av de äldsta på jorden.
För 5 000 pund,
för ungefär hur länge sedan bildades dessa berg först?
A. FÖR 25 000 ÅR SEN B. FÖR 250 000 ÅR SEN C. FÖR 2,5 MILJARDER ÅR SEN
Jag tror att 2,5 miljarder år är för mycket.
Nej, jag tror att det är det äldre.
-Vilket tror du det är? -C.
Du tror det är C?
Kommer du klandra mig om det är fel?
-Nej. -Lovar du?
Ja. Jag har bokstavligen ingen aning.
Jag är inte till nån hjälp.
-C? -Ja.
Skaka hand på det?
-Lycka till. -Vad förlorar vi?
Okej. Jag ska ta upp den.
-Är du redo? -Okej.
Jen.
-Okej. -Ja?
-Ja. -Vi gör det.
Okej...
Vilken färg?
Åh, kompis.
PÅ BANKEN: 5 000 PUND
Grymt bra.
Jag älskar det.
Tack gode Gud.
Er andra fråga är för 10 000 pund.
Den är åtta mil bort över dessa berg
vid Lochcarron Bilverkstad.
Vet du vad? Under hela det, blev ingen av oss stressade.
Vi höll oss lugna hela tiden.
Ja. Det är sant.
Vi visste detta om oss själva. Lugna under press. Så...
Ja. Vi måste fortsätta så.
När du arbetar i en akut miljö,
lär du dig att lita på dina kollegor, och lita på varann.
Även om saker oroar mig, och saker skrämmer mig
och jag har adrenalin rusande genom min kropp,
är jag väldigt bra på att utåt ge en avslappnad känsla.
Jag har gjort det i 25 år. Som en reflex.
Jag tänker inte på pressen för att
om du tänker på pressen, det är då du börjar tappa lugnet.
Med Manchester-bombningarna,
var vi det andra sjukhuset som tog skadade därifrån.
Många barn kom till oss därifrån.
Man måste hålla ihop det,
annars påverkar man alla andra runt sig.
Och det är stort om man ska rädda nåns liv.
LOCHCARRON SKOTTLAND
Det är en bensinskylt. Tror vi att det kan vara där?
Ja. Lochcarron Bilverkstad.
Och affär. Okej.
Vi går in.
LOCHCARRON BILVERKSTAD
Det är en låda på sätet här inne.
Är där nåt?
Nej, jag tror det är verktyg.
-Snygg bil där bak dock. -Ja.
Vi försöker ta reda på hur vi får ner den.
Hydrauliskt. Vi letar efter en spak.
Ner.
Det står "spela mig".
Detta är Daimler Sovereign 4.2.
Den här bilen användes av en premiärminister efter en terrorattack.
Deras bil var bepansrad.
De installerade också ett speciellt nackstöd för tupplurar.
För 10 000 pund,
vilken statsministers bil var det?
A, Tony Blair.
B, Winston Churchill.
C, Margaret Thatcher.
Tror inte det fanns terroristattacker på Winston Churchills tid.
Uteslut Winston Churchill.
Churchill är borta även om han nog skulle gilla
-den bilen. -Ja.
Är det värt att titta på bilen?
Hoppas hitta en statsministers ID.
Bara nåt med information.
Det är en gammal bil. Jag tror inte den är från Tony Blairs tid.
Jag kan inte föreställa mig Margaret Thatcher i den här bilen.
Jag hoppades verkligen att det fanns en ledtråd.
Men Tony Blair.
Jag brydde mig inte så mycket om politik i den åldern.
Nu önskar jag att jag hade det.
Jag tänker på terroristattack...
Det är liksom ett nyckelord i frågan.
-Det skulle ha varit IRA, va? -Ja.
Ja. För IRA fanns överallt när jag var liten,
-vilket skulle ha varit på 80-talet. -Ja.
Jag minns inte att jag hört talas om många bombningar under Tony Blair.
-Okej. -Jag vill nog säga Thatcher
bara på grund av att hon inte var så omtyckt
och folk skulle definitivt vilja döda henne.
Låter det hårt?
Det är välkänt att Thatcher nämnde
att hon aldrig sov mer än fyra timmar, va?
Ja, det är sant.
Om du inte sover mer än fyra timmar...
Som vi läkarmässigt vet, blir du lite trasig.
Du måste ta en tupplur.
Så vi tar C då?
Ska vi ta C?
Ja.
-Ska vi göra det? Ja. -Ja?
-Vi är båda okej med det? -Ja.
-Vi blir inte mer okej än så här. -Nej.
-C. -Okej.
-Margaret Thatcher, va? -Ja.
Jag är riktigt nervös. Redo?
-Okej, jag gör det. -Ja, kör.
För 10 000 pund valde ni C,
Margaret Thatcher.
Ert svar är...
Korrekt.
-Ja! Vi gjorde det! -Herregud.
PÅ BANKEN: 10 000 PUND
Det är fantastiskt.
NIVÅ 2
ISTANBUL TURKIET
Det är så livligt.
-Hur ska vi veta vad vi ska leta efter? -Jag vet inte.
Kanske nån ger oss information?
Kanske gör de det.
AMAZONAS REGNSKOG BRASILIEN
Pejlaren tar oss genom all denna undervegetation.
-Ja? -Ja, kompis.
Vägskäl.
Vänster eller höger?
-Låt oss gå höger. Ja. -Ja?
Du är lite machetegalen nu, va? Du är som Rambo.
Nu... Herregud.
-Det är en kyrkogård. -Herregud.
Detta är vad som hände med de senaste som lyssnade på rösten.
Vänta en minut. Se.
Vi har lite civilisation här.
Ja. Det här är nåt.
Jag tror att vi kan ha hittat nåt.
Titta här.
Jag får ta på mina riktiga brillor.
Berättar detta för oss vilka inställningar vi behöver och...
Är det vad man behöver för att få igång nåt?
De är alla samma inställningar.
Det är upp och ner.
Sändare, omkopplare, magnet. Jag menar...
Sätter det här igång detta eller nåt?
-Är det... -Jag vet inte vad det är. Jag är ingen...
Det är som en turbin, jag kan inte ens se den.
-Se här. Det är bokstavligen det. -Ja.
Vi måste ta oss in där. Det är en byggnad. Se.
Ja. Det är kontrollpanelen för systemet.
Vore bra om vi såg ett stort rött hjul.
Åh, ja. Finns det nåt utanför?
Okej.
Pejlaren piper fortfarande. Vi går rätt väg.
Vi håller på förlora ljuset. Riktigt snabbt. Så...
Det börjar bli lite farligt.
Jag tror att vi måste komma till nån slags glänta.
Ja.
Den här duger, kompis. Den här är perfekt.
En sak att knyta en knut, nåt annat att knyta en bra knut.
En av oss kommer att falla på arslet.
Och jag tror
att detta är min säng för natten.
Inte den bästa jag nånsin haft.
Vad är det du har?
Han la ner whiskyn i den jävla säcken, va?
Jag menar...
-Seriöst. -När allt kommer omkring,
kan det vara tid för...
Ja.
Efter dig, brorsan.
Kära nån.
-Jag är inte ett stort fan av det. -Botten upp.
Kan dock passa på elden.
Minns du när vi campade med pappa?
Ja. Ja.
Jag tror mamma och pappa precis hade skilt sig.
Pappa, jag och du satt bara vid lägerelden och pratade i evigheter.
Ja, det var många år sedan, va?
Men att vara äldst,
när mamma och pappa skildes och så, vi...
Jag var lite yngre än du. Vad var din liksom...
-Det knäckte mig. -Ja?
-Absolut. Jag var... -Hur gammal var du?
Elva.
Började precis högstadiet.
Ja. Det påverkade mig.
Det var därför jag var så busig efteråt, typ i några år, för jag
-visste inte riktigt vad som pågick. -Väck.
Ja, lite.
Jag förstod det verkligen inte.
Det här har blivit som en andra chans för mig.
Jag åkte inte bort när jag var yngre.
Jag dök liksom in i saker och tänkte: "Jag måste skaffa ett hus."
Och livet... Det gick inte förbi mig,
men innan man vet ordet av är man 30.
Och det bara hände mig.
Och nu har det öppnat mina ögon
och djupa tankar att tänka
att jag vill se mer av världen.
Jag ska försöka satsa fullt ut.
När allt kommer omkring, är pengarna
det vi satsar på, men mer än nåt,
måste vi hålla igång detta äventyr.
Må det fortsätta länge.
Okej, jag går och lägger mig.
-Vi ses i morgon. -Sov gott.
Imorgon kör vi.
Vi kör igen.
ISTANBUL TURKIET
Hör du det? Lägg av.
-Redo? -Ja.
Okej.
Välkomna till Istanbul.
Er nästa fråga är för 25 000 pund.
Nästa fråga är för 25 000 pund.
Och ni hittar den under
Taksimtorget, i tunnelbanestationen.
I tunnelbanestationen.
Den är i en underhållstunnel.
Ni har 90 minuter på er.
Vi har 90 minuter på oss.
Ska vi behöva fråga?
-Det finns fler skyltar här. -Okej.
Har haft en del riskfyllda stunder i karriären.
2010 var jag utplacerad med RAF som reservist till Afghanistan.
AEROMED VI FÅR HEM DEM
Det var verkligen svårt eftersom du såg
unga män med fruktansvärda skador.
Och det var bara... Det var tufft.
Jag tror att man vänjer sig vid att jobba under en viss stressnivå.
Jag var sjuksköterska som drev en klinik
i den brittiska ambassaden i Kabul.
Jag hörde en enorm explosion mycket nära,
fick reda på efteråt att det var en
som sprängde sig själv på ett sjukhus
och dödade en mängd civila.
Och det var... Det var läskigt hur nära man var det då.
För att göra den sortens arbete,
måste du vara en lugn person.
Arbetar man i en högstressmiljö, måste man tänka snabbt
och fatta snabba beslut.
Det finns trappor där, titta, tunnelbaneskylt.
Om det står "Taksim..." gör det det?
-Det står "Taksim." -Titta, där är det. Metro.
Det är stängt.
Ja. Nej.
-Måste finnas en annan väg. -Vi går runt.
Titta, är det en hiss?
Fungerar den?
Jag vet inte. Alla kablar rör sig.
Åh, ja.
Herregud. Det är jättestort.
Det är enormt.
Nej.
Taksimtorget,
en av Turkiets mest använda tunnelbanestationer.
Stängd för ikväll.
Finns det nåt? Tror du att vi får vara här?
Finns det nåt, Beth?
Försöker se om det är nåt jag kan se på nån av dessa bilder.
Underhållstunnel.
Okej. Vad står det? Peron ett?
Gå dit. Vi går dit.
-Det här är så läskigt. -Fruktansvärt läskigt.
Tillträde till tåg.
-Titta, där är ett tåg. -Ja.
Vi hoppar över, hoppa över.
Jen, vi har 15 minuter på oss.
Okej.
Det är en grind här.
Underhållstunneln.
Åh, nej.
Det här är läskigt.
Det är riktigt läskigt.
Tror du vi måste gå på spåret?
Det finns två tunnlar, så...
-Här, vad är det? -Det är ett tåg häruppe.
Vi får nog gå till tåget.
-Öppet? -Ja, det är öppet.
Vi går på. Okej.
Herregud, vi har bara fyra minuter kvar, Jen.
Åh, herregud. Det är helt tomt.
Det är ett långt tåg.
-Skynda på. -Okej.
Väska! Vi har den.
Vänta, vänta.
Öppnar vi dem bara?
-Är du redo? Har du en? -Ja.
Åh, det är en skalle.
Ni står i en av de äldsta tunnelbanorna i världen.
Under de senaste utgrävningarna i området,
grävdes en skattkammare av djurskelett fram,
inklusive resterna av en cirkus.
För 25 000 pund,
vilket cirkusdjur tillhörde denna skalle?
En schimpans,
en elefant,
en björn.
-Definitivt inte elefant. -Absolut inte en elefant.
-Får jag se? -Ja.
Den har stora hörntänder.
Och den har en längre skalle.
Ser mer ut som en hund.
-En schimpans har en skalle mer lik oss. -Ja.
-Den är inte som vi. -Definitivt inte.
-Så björn? -Ja, jag tror att det är en björn.
Låt oss se.
-Okej. -Redo?
Ett, två, tre.
Ni valde alternativ C.
Ert svar är...
Okej...
Längsta väntan nånsin.
Gud, snälla.
Korrekt.
Kompis.
-Bra gjort. -Jag visste det.
PÅ BANKEN: 25 000 PUND
Det är redan så varmt.
Pejlaren blir helvild nu.
Det är ett gott tecken.
Nålen dyker och hoppar om vartannat. Så...
Verkligen?
Första gången den nånsin gjort så.
-Det är... -Ärligt talat.
-Så vi måste vara nära. -Det är nåt här.
-Ser du hur högljudd den är nu? -Ja. Högljudd.
Nej, där kan det inte vara.
Där borta eller rakt fram?
Det här är det mest högljudda den nånsin varit, så vi måste vara här.
Japp.
Där har vi det. Spaden.
Ja.
Titta på...
-Så där ja. Gräv. -Vänta. Ur vägen med pejlaren.
Ja. Vi... Du är rakt ovanför den.
-Kompis. -Det är så djupt man kan...
Han gör det inte lätt, va?
Kör. Din tur, Joe. Rensa lite mer på stigen också.
-Är det trädroten eller... -Det är nog roten.
Han har nog grävt ner det djupt.
-Det är nåt därnere. -Nåt därnere.
Vi måste gräva mer.
-Den är där. -Vi har den.
-Ja, jag har det. -Är det ett handtag?
-Det är handtaget. -Åh, nej!
Det är sönder.
-Dra upp den i remmen. -Den är inslagen i plast.
-Men med remmen. -Jag kan inte.
Så där ja. Fortsätt.
-Så där ja. Jag har den. -Har du tag i den?
Så där ja, den kommer.
Ja!
Bra gjort, snubben. Bra gjort.
Nu kör vi.
Hallå.
"Välkommen till Rio."
Joey och James,
ni förväntar er en fråga.
-Japp. -För 100 000 pund blir det inte så lätt.
Jösses.
Er fråga är mer än 320 mil bort.
Vad fan?
Vad? Efter allt det där.
Hur kan han förvänta sig att vi ska göra det?
Hur vi... Vad vi... 320 mil bort?
Få se. Låt mig ta en titt på det.
"Välkommen till Rio."
Nåt på baksidan?
"Var togs detta?"
Vi måste åka till Rio.
Rio de Janeiro, baby.
Så, det här är Copacabanastranden?
Det här är Copacabana. Ja.
Jag trodde inte att jag skulle vara här.
Så, vad säger vi? Ta fram vykortet.
Ja.
"Var togs detta?"
Jag tror att det är Kristusstatyn.
Tror du?
När jag ser på det, tror jag inte alls det.
Man kan inte alls se den härifrån.
-Ser du den här byggnaden här? -Ja.
-Är det inte den? -Byggnaden där.
-Hilton. Är det Hilton? -Ja.
Så, det är Sockertoppen.
Vet vi det med säkerhet?
-Ja, absolut. Ser du linbanan? -Ja.
Det kan vara vad drivhjulen är till för.
-Bilderna? I kontrollrummet. -Ja.
-Absolut. -Ja.
Vi måste hitta ett sätt att ta oss dit.
Nåväl, låt oss gå.
-Vi får gå till att börja med. -Kom igen.
Vänta.
Grattis, Joey och James.
Ni har kommit på det.
Titta er omkring.
En svart Jaguar väntar på att ta er dit.
-Är det en Jagga? -Jag kan inte bilar.
-Den svarta Jaggan. -En Jagga?
-Det är en Jagga. -I den här klädseln?
Jag älskar det här upplägget av... Du är i en hektisk stad.
Ja.
Med en strand, med berg.
Du vet, det är overkligt.
Jag fick definitivt inte PM:et om klädkoden.
Det är badbyxor och stringbikini, kompis.
Det är ordningen för dagen.
Du ser ut att ha en vinterpyjamas på.
Jag luktar inte så fräscht.
Så där ja.
-Vi gör det. -Låt oss göra det.
Vad tror du, där borta?
Vänta. Telefonen lät igen.
MEDDELANDE: TA DJUNGELVÄGEN
"Ta djungelvägen."
-Det måste vara där? Rakt fram. -Måste vara där.
Det här kommer att bli svettigt.
Jag trodde en ung snorvalp som du, skulle springa upp.
Åh, ja!
Turen i Jaggan verkar långt borta nu.
Ja, mannen.
Måste gå upp den sista sträckan. Utan tvivel.
Välkomna till Sockertoppen.
Jösses.
Åh, kompis.
Vi ska klättra uppför den.
Han skojar, eller hur?
Hur fasen ska vi göra det?
Jag gissar att vi sätter på utrustningen och gör vårt bästa.
Det är orimligt, kompis.
Det är en rak klippvägg.
Det här börjar bli allvar.
Riktiga dojor det här, kompis. Vet inte ens vilken fot som är vilken.
Nej.
Dessa skor är flådigare än
några av sakerna jag sett dig ha under åren.
De där vita myggjagarna jag hade
var legendariska då på Blue Orchids dagar.
-Ska jag ta ledningen här? -Okej.
-Ålder före skönhet. -Varsågod, bror.
Okej. Vi gör ett försök, kompis.
Kör på.
Stressa inte.
Kan inte få grepp.
-Är du okej, James? -Ja.
Det är delvis halt, kompis.
Åh, kompis.
-Herregud! -Det här är hårt arbete, James.
Jag har ingen styrka.
Jisses!
Det här är idioti.
Jag har ingen kraft i fingrarna.
Din hjärna säger till dig: "Du har inget kvar i armarna."
Inget trevligt sätt att vara på.
Du tänker: "inte släppa taget"
och börjar få lite panik. Så gör jag.
Jag är inte höjdrädd eller nåt.
Men känslan av att tappa...
Att tappa greppet om verkligheten. Du vet?
Okej, kompis?
Kompis.
För helvete!
Jag kämpar här.
Ja! Ja!
Är du okej, Jimmy? Nästan framme.
Kom igen!
-Bra gjort, mannen. -Ja.
-Jösses. -Herregud!
Trodde inte jag skulle göra det.
Mina armar var som gelé.
Behöver en stor jävla cigarr, förstår du?
Kompis, det är otroligt, va?
Vilken utsikt.
Titta på, titta på vyerna.
Har du det där vykortet?
Jag tror det, men det är inte mycket kvar av det nu.
Man ser det, men titta, det är precis vad det är.
Ja.
Vi är på rätt plats.
Det måste vara här, i kontroll...
Vi såg kontrollpanelen.
Vänta. Det ser ut som på bilderna.
Ja. Drivhjulen.
Vi är på rätt bana.
Åh, kompis.
SOCKERTOPPEN LINBANA BONDINHOPARKEN SOCKERTOPPEN
Ja!
Det måste finnas här.
Han kommer tvinga oss gå till toppen.
Vi behöver ett huvudkontrollområde.
Det är där, mannen. Där är det.
Ja. Jag tror att du kan ha rätt. Kan vi komma in dit?
Nej, det är låst, kompis.
Ja, jag tror det är kontrollpanelen i hörnet.
Ser du? Minns du telefonen och röda dörren?
Ja, ja.
Vänta.
MEDDELANDE: GÅ IN I KORGEN
-"Gå in i korgen." -Var är korgen?
"Gå in i korgen."
Men korgen är inte här.
Nej. Ta en titt, få se.
Korgen är inte här.
Ja, korgen är längst ner.
Måste vi komma in där och få upp den?
Troligen.
Är den dörren...
Vi måste klura ut hur den öppnar sig.
-Har vi haft några siffror? -Drax?
-Har han gett oss några siffror? -Vad sägs om Drax?
Ja. D-R-A-X. Skriv in det.
D.
A.
Väl ihågkommet, kompis.
Bra gjort.
Vi ska kliva in i korgen. Så, på nåt sätt...
Vi måste hitta ett sätt att öppna det här...
Jag vet inte det.
Det finns nog en knapp vi måste trycka på.
Det där är för tekniskt.
Vi kanske spränger hela skiten.
-Spränger de jävla dörrarna. -Exakt. Jag tror...
En grön knapp betyder kör. Man kanske trycker på en grön knapp.
Nåt sånt där. Eller den där?
På den panelen?
Vill du trycka på den?
Jag trycker. Jag är inte i korgen. Jag kommer inte att ramla av.
-Kom igen. Vi gör det. -Hoppas... Ja?
Okej, redo?
Nåt händer.
Ja, den rör sig. Bra gjort.
-Tjusigt. -Okej. Härligt.
Ut till perrongen, antar jag.
Ja, den kommer upp. Så där ja.
Kliv in där.
Lysande.
Antingen är en fråga därinne eller så måste vi åka nånstans.
Allt vi har fått höra är: "Gå in i korgen."
Så vi tar det steg för steg med honom, tror jag.
Dörrarna är öppna. Det är öppet. Jättebra.
Okej, låt oss göra vad vi kan göra då.
Ta det bara lugnt.
Det finns en stege här.
Vi måste åka ner.
-Hej, åh! -Så, det måste... Åh, nu kör vi.
Vi åker igen.
Vart? Hädanefter.
-Vi är iväg. -Vi är iväg.
Jag är spänd.
Absolut. Jag är spänd.
Det är... Nåt stämmer inte.
Det är en konstig sorts stämning på gång.
-Vi vet att nåt kommer att hända. -Hur...
-Det kommer ske nåt. -Det finns en stege där.
Ja. Jag försöker att inte tänka så.
Det är...
Åh, ja! För helvete!
Jisses!
Vad gör han?
Jag visste det, för fan.
Telefonen ljuder.
Jösses. Ett nytt meddelande.
MEDDELANDE: ER FRÅGA ÄR UTANFÖR
Självklart är den det. Visste det.
Krokarna på stegen länkar upp till det.
Han börjar störa mig, den där snubben, säger jag dig.
Okej då. Dra tillbaka den lite.
-Den är... -Är du i?
Så där ja. Den är fastsatt.
Okej. Då kör vi.
-Hur fungerar det? -Den kommer att öppnas.
Se till att den inte faller ner igen.
Håll fast vid den.
Helvete.
Utsikten är fascinerande om än lite skrämmande här uppifrån,
måste jag säga.
-Helvete. -Vad har vi?
Du har toppen på en vagn. Det är vad du har.
En fascinerande utsikt, men läget är nåt annat.
Du är bara 600 meter upp i luften.
Vänta!
Vad har vi?
Den jävla väskan hänger i ramen.
Klarar du att gå upp och få tag på den?
-Jag har nog inget val. -Nej, inte riktigt.
Se upp bara, den vinglar lite.
Jag står bokstavligen på toppen av linbanan,
cirka 2 000 meter i luften.
Helvete.
Är du okej?
-Jag har den. -Okej. Snyggt. Ja, ge hit den.
-Du tar den. -Ge den till mig.
-Så ja. Jag har den. -Har du den?
Ja, jag har den. Ja. Snyggt.
-Jag får vänta tills du kommer ner. -Jag är nere.
Jag har pallen.
Ta tag i den och vi lägger den därpå.
Låt oss göra det tillsammans.
Ett, två, tre.
Under er är Rio de Janeiro.
En av de mest fantastiska, men ibland farligaste platserna i världen.
Ut ur kaoset i denna stad kom bossa nova,
en djupt suggestiv och känslomässig typ av samba...
...som ni lyssnar på just nu.
För 100 000 pund,
vilken känsla sägs den här musiken framkalla?
Glädje,
svartsjuka,
längtan?
Undertexter: Lasse Hermanson
Kreativ ledare Jeni Orimalade