REGNSKOGEN I AMAZONAS BRASIL
Med Axl Roses ord: "Velkommen til jungelen."
Det har nettopp blitt skrudd opp et hakk.
Han dro ut proppen igjen, ikke sant? Stemmen.
Gleder meg til å høre fra ham.
Så begynner det.
På'n igjen, bror.
Bone-brødrene har kommet til nivå tre.
-Greit. Nå skjer det. -Nå skjer det.
Jeg skylder dem 50 000.
Ut med oss.
-Det neste spørsmålet kan doble det. -Ha det.
Kom igjen.
Vent, sakte! Se opp for propellen.
-Greit. -Hva har vi rotet oss opp i?
Kompis.
-Det er en båt. Den stikker. -Ja, se opp for leiren.
-Hva har vi her? -Der er det, se.
Håper motoren virker, jeg vil ikke padle...
-Der, ja. -Å, ja.
Vi har en last med...
La oss dra den ut.
Kanskje på stranden. Ta med greiene.
Hva har du der?
-Søren. -Ser ut som en sender.
Hallo. Det er telefonboksen.
Vent litt.
Overlevelsespakken vår.
-Det er en machete ser det ut som. -Ja, ta den med.
To hengekøyer.
-Lanterne. -Lanterne.
Et par lanterner.
-Vent litt. -Hva i...
Å finne spørsmålet blir ikke lett.
Søren.
-Dere må ta en to-dagers reise... -To dager.
...dypt inn i skogen.
Følg signalet på sporingsenheten.
Spørsmålet deres er verdt £100 000.
To-dagers tur.
Det er utrolig.
-To dager i jungelen? -Hva kan man si?
-Hold utkikk etter oss. -Ja.
-Mulig vi trenger deg. -Du kan få en telefon.
La oss ta en titt. Ta på brillene. Ta av solbrillene.
Er det noe der inne? Nei?
Vi sjekker. Har du brukt noe sånt?
-Hva gjør den? Der, ja. -Ta den ut.
Sånn. Jeg tror denne kommer opp her. Sånn, ja.
Og der har den gått av. Så slår vi på den, på,
-og så skrur vi opp volumet. -Sett det på fullt.
-Til maks. -Greit.
Og forhåpentligvis
vil vi høre et slags signal.
Det må være et signal og vi må finne det.
Vent. Se om det er en...
-Du må kanskje justere den. Se. -Vent litt.
-Her kan du se. Ja. -Kan du høre det?
Jeg tror vi bare må opp i båten og finne det, bare seile til...
Til venstre. Det er tydelig at jo høyere det blir,
jo nærmere kommer vi noe.
Og vi skal inn i jungelen.
Vent litt.
Faen. Falt nesten i vannet.
Vent et øyeblikk. La meg komme på.
-Hva er det, en melding? -Ja.
Og den sier...
BESKJED: D. R. A. X
D-R-A-X- Drax.
-Drax? -Det er alt den sier.
-Hva er det? Koordinater? -Jeg vet ikke.
-Jeg aner ikke, gjør du? -Nei.
Hva sier senderen?
-Kjør mot høyre, James. -Ja? Greit.
Ja, rett inn der, Jimmy Boy.
Mens Bone-brødrene følger pipene inn i jungelen,
er det sju andre par som fortsatt er der ute.
Inkludert disse to, akuttsykepleierne Beth og Jen.
NAVN: Beth og Jen
NIVÅ EN
Deres første spørsmål tok dem tilbake i tid.
APPLECROSSHALVØYA SKOTTLAND
Dere er i de nordvestlige høylandene og steinene under føttene er spesielle.
De er blant de eldste på jorda.
For £5000,
for cirka hvor lenge siden ble disse fjellene dannet?
FOR A. 25 000 ÅR SIDEN - B. 250 000 ÅR SIDEN - C. 2,5 MILLIARDER ÅR SIDEN
Jeg tror 2,5 milliarder er for mye.
Nei, jeg tror det er to... Jeg tror det er den eldste.
-Beklager, du tror hvilken? -C.
Du tror det er C?
Vil du skylde på meg hvis det er feil?
-Nei. -Lover du?
Ja, jeg mener, jeg aner ikke.
Så jeg føler jeg ikke hjelper i det hele tatt.
-C? -Ja.
Er vi enige?
-Lykke til. -Hva har vi å tape?
Greit. Jeg tar den opp.
-Er du klar? -Ok.
Jen.
-Ok. -Ja?
-Ja. -Kom igjen.
Ok...
Hvilken farge?
Kompis.
I BANKEN: £5000
Fantastisk.
Jeg elsker det.
Takk, Gud.
Det andre spørsmålet deres er for £10 000.
Det er 13 kilometer unna, over disse fjellene
på Lochcarron-verkstedet.
Vet du hva? Ingen av oss ble stresset under det vi gjorde.
Vi holdt oss rolige hele tiden.
Ja, det er veldig sant.
Vi visste dette om oss selv. Rolig under press. Så...
Ja. Må bare fortsette med det.
Når du jobber i et krisemiljø,
lærer du å stole på kollegaene dine.
Selv om ting bekymrer og skremmer meg
og adrenalinet pumper i kroppen min.
Så er jeg veldig god på å gi en avslappende følelse utad.
Jeg har gjort det i 25 år. Det er en refleks.
Jeg tenker ikke på presset fordi
hvis du tenker på det, det er da du mister hodet.
Etter Manchester-bombingen
var vi det andre sykehuset som fikk skadde derfra.
Vi hadde mange barn som kom derfra.
Du må virkelig ta deg sammen,
ellers vil du påvirke alle rundt deg.
Det er viktig når det handler om noens liv.
LOCHCARRON SKOTTLAND
Det er et drivstoffskilt. Tror vi det er der?
Ja, se. Lochcarron Verksted.
Og butikk. Ok.
La oss gå inn.
LOCHCARRON VERKSTED
Det er en boks i setet her.
Noe?
Nei. Jeg tror det er verktøysett.
-Fin bil bak der. -Ja.
Greit. La oss finne ut hvordan vi får den ned.
Det er hydraulisk. Vi ser etter en spak.
Ned.
Den sier "spill av".
Dette er en Daimler Sovereign 4.2.
Denne bilen ble brukt av en statsminister etter et terrorbombeangrep.
Bilen deres var pansret.
De monterte også en spesiell nakkestøtte for små blunder.
For £10 000,
hvilken statsministers bil var det?
A, Tony Blair.
B, Winston Churchill.
C, Margaret Thatcher.
Jeg tror ikke det var terrorangrep på Churchills tid.
Utelukk Winston Churchill.
Jeg tror Churchill er ute, selv om bilen er helt
-i hans gate. -Ja.
Er det verdt å ta en titt på bilen?
I håp om å finne et ID-kort.
Bare noe med informasjon.
Men det er en gammel bil. Jeg tror ikke det er en Blair-bil.
Men jeg kan ikke forestille meg Margaret Thatcher i denne bilen.
Jeg håpte virkelig det skulle være en ledetråd.
Men Tony Blair.
Jeg fulgte ikke med på politikk i den alderen.
Nå skulle jeg ønske det.
Jeg tenker terrorangrep...
Det er et nøkkelord i spørsmålet.
-Det ville vært IRA, ikke sant? -Ja.
Ja. Fordi IRA var overalt da jeg var barn,
-som ville vært på 80-tallet. -Ja.
Jeg kan ikke huske å ha hørt om noen bombing under Blair.
-Ok. -Jeg tror jeg vil si Thatcher,
bare fordi hun var ikke veldig godt likt
og folk ville definitivt ta henne ut.
Er det slemt?
Jeg tror Thatcher som kjent nevnte
at hun ikke sov i mer enn fire timer.
Ja, det er sant.
Så hvis du ikke sover mer enn fire timer...
Medisinsk så er du litt ødelagt.
Du må ta en blund.
Så vi går for C da?
Skal vi gå for C?
Ja.
-Gjør det? Ja. -Ja?
-Og vi er begge ok? -Ja.
-Det går så bra som det kan. -Greit.
-C. -Ok.
-Margaret Thatcher, ja? -Ja.
Jeg er veldig nervøs. Klar?
-Ok. Jeg gjør det. -Ja, kjør.
For £10 000, valgte dere C,
Margaret Thatcher.
Svaret deres er...
Riktig.
-Ja! Vi klarte det! -Gud.
I BANKEN: £ 10 000
Det er fantastisk.
NIVÅ TO
ISTANBUL TYRKIA
Det er veldig folksomt.
-Hvordan vet vi hva vi skal se etter? -Jeg vet ikke.
Kanskje noen vil gi oss informasjon?
Kanskje de vil det.
REGNSKOGEN I AMAZONAS BRASIL
Sporeren får oss fortsatt gjennom underskogen.
-Ja? -Ja, kompis.
Korsveien.
Venstre eller høyre?
-La oss gå til høyre. Ja. -Ja?
Du er machete-glad nå, er du ikke? Du er som Rambo.
Nå... Herregud.
-Det er en kirkegård. -Herregud.
Det er det som skjedde med de andre som fulgte stemmen.
Vent et øyeblikk, se.
Ja, det er litt sivilisasjon her.
Ja. Dette er noe.
Jeg tror vi fant noe.
Her, se.
Vent, jeg må få på meg brillene.
Det forteller oss hvilke innstillinger vi trenger og...
Er det det vi trenger for å komme i gang?
Alle innstillingene er de samme.
Det er opp ned.
Sender, velger, magnet. Jeg mener...
Får dette denne til å fungere eller?
-Er det en... -Jeg vet ikke hva det er. Jeg er...
Det er som en turbin, jeg kan ikke se det.
-Her. Det er bokstavelig talt det. -Ja.
Vi må komme oss inn her. Det er en bygning. Se.
Ja. Det er kontrollpanelet for et system.
Hadde vært fint om vi så et stort rødt hjul.
Ja. Er det noe utenfor?
Greit.
Sporeren piper fortsatt. Vi er på rett vei.
Vi mister lyset, ikke sant? Virkelig raskt, så...
Det vil begynne å bli litt farlig.
Jeg tror vi må komme til en slags lysning.
Ja.
Hei, dette funker, kompis. Det er perfekt.
En ting er å knytte en knute, det er noe annet å knytte en god en.
En av oss faller på rumpa, ikke sant?
Og jeg tror
at det er sengen min for natta.
Ikke den beste jeg har hatt.
Hva er det du har?
Han puttet whiskyen i den forbanna sekken, ikke sant?
Jeg mener...
-Kompis, seriøst. -Alt tatt i betrakting,
tror jeg det er på tide...
Ja.
Etter deg, bror.
Kjære.
-Jeg er ingen stor fan av det. -Skål.
Kan gå på bålet.
Husker du hvor vi campet med pappa?
Ja.
Jeg tror mamma og pappa akkurat hadde skilt seg.
Pappa, meg, deg som bare satt ved bålet og snakket i evigheter.
Ja, det er mange år siden.
Men å være den eldste
når mamma og pappa skilte seg og sånn, åpenbart, vi...
Jeg var ganske mye yngre enn deg. Hva var du...
-Ja. Det ødela meg. -Ja?
-Hundre prosent, jeg var... -Hvor gammel var du?
Elleve.
Akkurat begynt på ungdomskolen.
Jeg vet ikke. Det ødela meg.
Det var derfor jeg var så slem etterpå, i et par år kunne jeg bare ikke
-forstå hva som skjedde. -Fortapt.
Ja, litt.
Ja, forsto egentlig ikke.
Dette har vært litt sånn en ny sjanse for meg.
Jeg dro ikke bort når jeg var yngre.
Jeg dykket liksom ned i ting og tanker, "Jeg må få meg et hus."
Og livet... Det gikk meg ikke forbi,
men før du vet ordet av det, er du plutselig 30.
Skjønner? Og det bare skjedde sånn.
Og nå, har det åpnet øynene mine
og dype tanker å tenke, greit, vel,
jeg vil dra ut og se mer av verden.
Jeg skal prøve å gripe det med begge hender.
Til syvende og sist er pengene
det vi er ute etter, men like mye
er det at vi må holde på eventyret.
Måtte det fortsette lenge.
Jeg legger meg, kompis.
-Ses i morgen. -God natt.
På'n igjen i morgen.
Vi fortsetter.
ISTANBUL TYRKIA
Kan du høre det? Umulig.
-Klar? -Ja.
Ok.
Velkommen til Istanbul.
Det neste spørsmålet deres er for £25 000.
Neste spørsmål er for £25 000.
Og dere vil finne det under
Taksim-plassen, på togstasjonen.
På togstasjonen.
Det er i en vedlikeholdstunnel.
Dere har 90 minutter.
Vi har 90 minutter.
Skal vi spørre?
-Det er et skilt her. -Ok.
Jeg har hatt noen risikable tider i jobben min.
I 2010 ble jeg utplassert med RAF som reservist i Afghanistan.
AEROMED FÅ DEM HJEM
Det var veldig vanskelig fordi du så
unge menn med forferdelige skader.
Og det var... Det var vanskelig.
Jeg tror du blir vant til å operere under visse stressnivå.
Jeg var en av sykepleierne på en klinikk
på den britiske ambassaden i Kabul,
og jeg hørte en eksplosjon veldig nære.
Også finner du ut av det var noen
som hadde sprengt seg selv på et sykehus
og drept mange sivile.
Og det var bare... Det var skummelt hvor nære du var.
For å gjøre den typen arbeid,
må du være en rolig person.
Å jobbe i et høyt presset miljø, må du kunne tenke raskt,
og ta raske avgjørelser.
Jeg tror det er trapper her. Se, et metroskilt.
Hvis det står: "Taksim..." Gjør det?
-Det står "Taksim." -Se, der er det. Metro.
Den er stengt.
Ja. Nei.
-Det må være en annen måte. -Vi går rundt.
Se, er det en heis?
Virker den?
Jeg vet ikke. Kablene rører seg.
Ja.
Gud. Det er massivt.
Den er enorm.
Nei.
Taksim-plassen,
en av Tyrkias travleste metrostasjoner.
Stengt for kvelden.
Er det noe? Tror du vi kan gå inn her?
Noe, Beth?
Jeg prøver å se noe på disse bildene.
Vedlikeholdstunnel.
Ok. Hva står det? Peron én?
Gå dit. La oss gå dit.
-Dette er skikkelig ekkelt. -Fryktelig skummelt.
Tilgang til tog.
-Se, det er et tog. -Ja.
La oss bare gå over.
Jen, vi har 15 minutter.
Ok.
Det er en port her.
Vedlikeholdstunnelen.
Å, nei.
Dette er ekkelt.
Skikkelig ekkelt.
Tror du vi må på sporet?
Det ser ut som det er to tunneler.
-Her, hva er det? -Det er et tog der oppe.
Jeg tror vi skal dit.
-Er det åpent? -Ja, det er det.
La oss gå på det. Greit.
Gud, vi har bare fire minutter igjen, Jen.
Herregud. Det er fullstendig tomt.
Det er et langt tog.
-Fort deg. -Ok.
Koffert! Har den.
Vent.
Åpner vi den bare?
-Er du klar? Har du en? -Ja.
Det er en hodeskalle.
Dere står på en av de eldste metroene i verden.
Under nylige utgravninger i området,
fant man en skattekiste med dyreskjeletter,
inkludert restene av et sirkus.
For £25 000,
hvilket sirkusdyr tilhørte denne hodeskallen?
En sjimpanse,
en elefant,
en bjørn.
-Definitivt ikke en elefant. -Hundre prosent ikke.
-Kan jeg få se? -Ja.
Den har store hjørnetenner.
Og den har en lengre skalle.
Ser mer ut som en hund.
-En sjimpanse har en skalle som oss. -Ja.
-Den er ikke som vår. -Nei.
-Så bjørn? -Ja, jeg tror det.
La oss se.
-Ok. -Klar?
Én, to, tre.
Dere valgte alternativ C.
Svaret deres er...
Ok...
Lengste ventetiden.
Gud, vær så snill.
Riktig.
Kompis.
-Bra jobba. -Jeg visste det.
I BANKEN: £25 000
Kompis, det er så varmt.
Sporeren går bananas nå.
Det er et godt tegn.
Nålens dykk hopper rundt og alt. Så...
Virkelig?
Bare første gang den gjør det.
-Det... -Hvis jeg er ærlig.
-Vi må være nær. -Det er noe der.
-Ser du hvor høyt det er nå? -Det er høyt.
Nei, det kan ikke være her.
Der nede eller rett over?
Det er det høyeste den har vært, så vi må være her.
Jepp.
Her. Spaden.
Ja.
Se på...
-Der. Grav. -Vent. Bort med sporeren.
Ja. Vi... Du er på toppen av det.
-Kompis. -Det er så dypt du kan...
Han gjør det ikke lett?
Kom igjen. Prøv du, Joe. Rydd lite mer på stien også.
-Er det en trerot... -Jeg tror det er en rot.
Ja, jeg tror han gravde den dypt ned.
-Det er noe der nede. -Noe er det.
Vi må grave mer.
-Der er det. -Vi har den.
-Ja, jeg har den. -Er det et håndtak?
-Det er et håndtak. -Å, nei.
Den er ødelagt.
-Du kan dra den i stroppen. -Den er pakket i plast.
-Men med stroppen. -Jeg kan ikke.
Der. Fortsett.
-Kompis. Der. Har den. -Får du tak i den.
Der, den kommer.
Ja!
Bra jobba.
Der, ja.
Hallo.
"Velkommen til Rio."
Joey og James,
dere forventer et spørsmål.
-Jepp. -For £100 000, er det ikke så lett.
Herregud.
Spørsmålet deres er mer enn 3000 km unna.
Hva faen?
Hva? Etter alt det.
Hvordan skal vi klare det?
Vel, hvordan... 3000 km unna?
La meg se på det.
"Velkommen til Rio."
Noe på baksiden?
"Hvor ble dette tatt?"
Vi må dra til Rio.
Rio de Janeiro, baby.
Kompis. Dette er Copacabana-stranden?
Dette er Copacabana, ja.
Jeg trodde ikke jeg skulle komme hit.
Så hva sier vi? Ta frem postkortet.
Ja.
"Hvor ble dette tatt?"
Jeg tror det er Kristus-statuen.
Ja?
Nå når jeg ser på den, tror jeg ikke det.
Du kan ikke se den herfra.
-Ser du denne bygningen her? -Ja.
-Er ikke det den? -Den bygningen der.
-Hilton. Er det Hilton? -Ja.
Så det er Sukkertoppen.
Greit. Vet vi det sikkert?
-Ja, 100 prosent. Ser du taubanene? -Ja.
Det kan være det heisene er til.
-Bildene? I kontrollrommet. -Ja.
-Hundre prosent. -Ja.
Vi må finne oss en vei dit.
La oss gå.
-Vi må begynne med å gå. -La oss gå.
Vent.
Gratulerer, Joey og James.
Dere har skjønt det.
Se rundt dere.
En svart jaguar venter på å ta dere med dit.
-En Jag? -Jeg kan ingenting om biler.
-Den svarte Jaguaren. -Det er Jag?
-Det er en Jag. -Hva, i dette utstyret?
Jeg elsker dette oppsettet... Du er i en travel by.
Ja.
Med en strand, med fjell.
Du vet, det er uvirkelig.
Jeg fikk definitivt ikke notisen om kleskoden.
Det er undulatsmuglere og stringbikinier.
Det er sånn det er.
Du ser ut som du har vinterpyjamas.
Jeg lukter ikke så fresht.
Her er vi.
-La oss gjøre det. -Ja, sønn.
Hva tror du, der oppe?
Vent. Telefonen ringer igjen.
Beskjed: TA JUNGELSTIEN
"Ta jungelstien."
-Det må være der? Rett frem. -Må være der da.
Dette er en svetteboksby.
Jeg trodde at en ungfole som deg ville løpe opp her, ikke sant?
Ja!
Den Jag-turen virker langt unna nå.
Ja, mann.
Må bare opp den siste biten. Ikke noe tull.
Velkommen til Sukkertoppen.
Jøsses.
Å, kompis.
Vi klatrer opp.
Han ler, ikke sant?
Hvordan F skal vi gjøre det?
Jeg regner med vi skal ta på utstyret og gjøre vårt beste.
Det er voldsomt.
Det er en rett klippevegg.
Dette begynner å bli alvorlig.
Riktige greier, dette her. Jeg vet ikke hvilken fot det er.
Nei.
Skoene er spissere enn
noen av de tingene jeg har sett deg i.
De hvite skoene med spiss jeg hadde
var legendariske i de blå orkidedagene.
-Skal jeg ta tøylene her? -Greit.
-Alder før skjønnhet. -Du får æren.
Greit. Her kommer ingenting, bror.
Kjør på.
Ta deg tid.
Får ikke tak.
-Går det bra, James? -Ja.
Noe av det er glatt, kompis.
Å, kompis.
-Å, Gud. -Dette er hardt arbeid, James.
Jeg har ingen styrke.
Jesus!
Dette er noe dritt.
Jeg har ingen styrke i fingrene.
Hjernen din forteller deg: "Du har ikke mer i armene."
Det føles ikke bra.
Du tenker: "Jeg kan ikke slippe",
og får litt panikk. Jeg gjør det.
Jeg er ikke redd for høyder eller noe.
Men følelsen av å miste...
Miste grepet på realiteten. Vet du?
Ok, kompis?
Kompis.
Faen i helvete!
Jeg sliter her.
Ja!
Går det bra, Jimmy? Nesten fremme, sønn.
Kom igjen!
-Bra jobba. -Ja, kompis.
-Jøsses. -Gud.
Det trodde jeg ikke.
Armene mine var som gelé.
Trenger en stor la-di-da på farten, skjønner du?
Kompis, det er utrolig, er det ikke?
For en utsikt.
Se på utsikten.
Har du det postkortet?
Jeg tror det, men det er ikke så mye igjen av det.
Du kan se det, men se, det er akkurat hva det er.
Ja.
Vi er på rett sted.
Det må være her, på kontroll...
Vi så det kontrollpanelet.
Vent. Det ser ut som på bildene.
Ja. Heisene.
Vi er på rett sted.
Å, kompis.
SUKKERTOPPEN-KABELPARK PARQUE BONDINHO PÃO DE AÇÙCAR
Ja!
Det må være i nærheten.
Han tvinger oss til toppen, ikke sant?
Vi må til hovedkontrollområdet.
Det er der, mann. Det er der.
Ja. Jeg tror du har rett. Kommer vi oss inn?
Nei, det er stengt, kompis.
Jeg tror det er kontrollpanelet i hjørnet.
Husker du telefonen og den røde døren?
Ja.
Hold fast.
Beskjed: GÅ INN I HEISEN
-"Gå inn i heisen." -Hvor er heisen?
"Gå inn i heisen."
Men heisen er ikke her.
Nei. La oss se.
Heisen er ikke her.
Ja, heisen er på bunnen.
Så vi må inn og få den opp?
Muligens.
Er den døren...
Vi må finne ut hvordan vi åpner disse.
-Har vi noen tall? -Drax?
-Har han gitt oss noen tall? -Hva med Drax?
Ja. D-R-A-X. Skriv det inn.
D.
A.
Godt husket, kompis.
Bra jobba.
Han vil at vi skal inn i heisen. Så på en måte...
Vi må finne en måte å åpne denne...
Jeg vet ikke noe om det.
Jeg tror vi bare må trykke på en knapp.
Jeg tror det er for teknisk.
Vi kan ende opp med å sprenge dritten.
-Sprenge de forbanna dørene. -Ja. Jeg tror...
Grønn knapp betyr kjør. Jeg tror vi trykker på en sånn.
Noe sånt. Eller den der?
På panelet?
Vil du trykke på den?
Jeg trykker. Jeg er ikke i heisen. Jeg faller ikke ut.
-Fortsett. La oss gjøre det. -Ja?
Greit, klar?
Det er noe som skjer.
Ja, vi kjører. Bra jobba.
-Kult. -Greit. Lykke.
Ute på perrongen da.
Ja, den kommer opp. Der, ja.
Ja, inn der.
Søtt som en nøtt.
Han har enten et spørsmål der inne, ellers må vi et annet sted.
Alt vi har blitt fortalt er: "Gå inn i heisen."
Så vi tar det bare trinn for trinn med ham.
Dørene er åpne. Den er åpen. Det er flott.
Greit, la oss gjøre det vi kan da.
Bare ta det rolig.
Det er en stige her.
Vi må gå ned.
-Hei! -Så det må... Nå kjører vi.
Vi kjører igjen.
Hvor? Fremover.
-Vi drar. -Vi drar.
Jeg er redd.
Hundre prosent. Jeg er redd.
Det er noe som ikke stemmer.
Det er en merkelig stemning.
-Vi vet at noe skal skje. -Hvordan...
-Det blir noe. -Det er en stige her.
Ja. Jeg prøver å ikke tenke på det.
Det er...
Å, ja! For helvete!
Jesus!
Hva gjør han?
Jeg visste det.
Telefonen sier noe.
Jesus Kristus. En ny beskjed.
Beskjed: SPØRSMÅLET DERES ER UTENFOR
Så klart. Jeg visste det.
Her, se, krokene på stigen passer der.
Ja. Han begynner å plage meg, denne jævelen, skal jeg.
Greit. Ta den litt tilbake.
-Det er... -Er du inne?
Det er det. Jeg er låst inne.
Greit. Vi går opp.
-Hvordan fungerer det? -Den åpner seg.
Forsikre at den ikke kommer ned igjen.
Hold den fast.
Svarte helvete.
Utsikten er fascinerende, men litt skremmende herfra,
må jeg si.
-Svarte helvete. -Hva er det?
Du har toppen av en heis. Det er det du har.
Det er en fascinerende utsikt, men situasjonen da.
Du er bare 2000 fot oppe i lufta, kompis.
Vent!
Hva har vi?
Den forbanna kofferten henger fra rammen.
Går det greit å gå bort å ta den?
-Jeg tror ikke jeg har noe valg. -Vel, nei, sant.
Bare se, den vingler litt.
Jeg står på toppen av en heis,
cirka 2000 meter opp i lufta.
Svarte helvete.
Går det bra?
-Jeg har den. -Ok, bra. Ja, send den ned.
-Ta den. -Send den ned.
-Sånn. Jeg har den. -Har du den?
Ja, jeg har den. Flink gutt.
-Jeg må vente til du kommer. -Ja, jeg kommer.
Jeg har krakken.
Ta den, så setter vi den der.
Sammen, mann.
Én, to, tre.
Under dere er Rio de Janeiro.
Et av de mest fantastiske, men noen ganger farligste stedet i verden.
Ut av kaoset i denne byen kom bossa nova,
en dypt stemningsfull og emosjonell type samba...
...som dere hører på akkurat nå.
For £100 000,
denne musikken sies å vekke hvilken følelse?
Glede,
sjalusi,
lengsel?
Tekst: Trine Maren Aamodt Kurud
Kreativ veileder Mari Hegstad Rowland