‫ונציה, איטליה‬
‫נחש זה יכול למחוץ אדם למוות בשניות ספורות.‬
‫תמורת 25,000 ליש"ט,‬
‫מהו אורך הנחש הזה?‬
‫האם 185 ס"מ?‬
‫האם 220 ס"מ?‬
‫או 265 ס"מ?‬
‫יצא לנו הרבה יותר מ-185.‬
‫נראה לי שיצא לנו הרבה יותר מ-220. אז זה קרוב יותר ל-265?‬
‫- בטוח? - אז, כן.‬
‫- כן. - טוב. תשמע, ניסינו.‬
‫- זה לא קל. - כן.‬
‫יש גבול למספר הפעמים שנמדוד נחש.‬
‫- בסדר? - ג', 265.‬
‫תמורת 25,000 ליש"ט,‬
‫בחרתם בתשובה ג'.‬
‫תשובתכם...‬
‫נו, בחייך.‬
‫איזה מניאק.‬
‫נכונה.‬
‫- יש! תן חיבוק! - יש! גבר!‬
‫- שיחקנו אותה! - אוי, גבר.‬
‫007: הדרך למיליון‬
‫לא, קח... ידיים על ההגה.‬
‫פוליה, איטליה‬
‫- זה טוב. - אל תעשה ככה.‬
‫תחזיק בהגה.‬
‫אל תדאגי. אני מסתדר.‬
‫אתה סוטה קצת לשוליים.‬
‫תסמכי עליי.‬
‫זה יותר מדי.‬
‫חצי שעה, מותק.‬
‫כן, חצי שעה.‬
‫כדי למצוא את השאלה. כן.‬
‫ג'וש וקמארה.‬
‫הזוג הנשוי.‬
‫אלוהים ישמור. מה זה?‬
‫יש פה כבשים.‬
‫מה נסגר?‬
‫לאט. לאט, מותק.‬
‫אלוהים. אלוהים.‬
‫אני אשאל אותו.‬
‫תגידי "איל פונטה די גרבינה".‬
‫איל פונטה די גרבינה.‬
‫- איל פונטה די גרבינה. - טוב.‬
‫סליחה!‬
‫איל פונטה די גרבינה.‬
‫אתה דובר אנגלית?‬
‫לא.‬
‫איל פונטה די גרבינה.‬
‫כן.‬
‫שמאלה.‬
‫אז לכיוון הזה?‬
‫לא יודעת. מה הוא אמר?‬
‫הוא אמר להמשיך ישר ואז זה משמאל.‬
‫וכמה זמן?‬
‫כמה זמן.‬
‫עשר? עשר דקות. טוב.‬
‫טוב, בוא.‬
‫- קמארה מהקריביים. - כן.‬
‫ואני מבנגלדש.‬
‫- בחיים לא תמצאו עוד שילוב כזה. - אוי, לא. אלוהים.‬
‫זה כמו קוקטייל שכולם אומרים עליו, "אלוהים".‬
‫- ואז זוכרים אותו לנצח. - אלוהים.‬
‫טוב, הם הצליחו לא רע עד עכשיו.‬
‫שלב ראשון הרמה הסקוטית‬
‫הטלפון מצלצל.‬
‫הלו?‬
‫תמורת 5,000 ליש"ט,‬
‫לפי האגדה,‬
‫יצור אגדי שוטט פעם באדמות אלה.‬
‫איך נקרא יצור אגדי מקורנן זה?‬
‫קיקלופ, שטן...‬
‫זה אחד מהדגלים‬
‫ויש עליו אריה וחד קרן.‬
‫- כן, נראה לי שזה ג'. - אז קדימה.‬
‫טוב.‬
‫- מה זה? זה ירוק? - תרימי, תרימי.‬
‫יש!‬
‫בקופה: 5,000 ליש"ט‬
‫השאלה הבאה היא על 10,000 ליש"ט.‬
‫תמצאו אותה במרחק 13 ק"מ, מעבר להרים האלה,‬
‫בעיירה קינלוכליבן,‬
‫בבית בשם קינקייד.‬
‫בית קינקייד. קינקייד!‬
‫לעזאזל.‬
‫שלום?‬
‫טוב, צריך למצוא משהו.‬
‫וואו, איזה בית.‬
‫אני מפחדת. חכה.‬
‫רגע. רגע אחד.‬
‫אז הכול קשור למלכה.‬
‫לא נעים ללכת פה בנעליים.‬
‫שלום? תראי, "נגנו אותי".‬
‫- איזה קטע. - יש פה משהו.‬
‫כן, כן. רגע, רגע.‬
‫זו הנסיכה אליזבת כשהגיעה לסקוטלנד עם ילדיה.‬
‫זה הנסיך צ'ארלס?‬
‫תמורת 10,000 ליש"ט, באיזו שנה זה התרחש?‬
‫אוי, באסה.‬
‫מהי השנה? א': 1940, ב': 1950, ג': 1960‬
‫היא הייתה מלכה ב-1953.‬
‫כן, היא הייתה מלכה ב-1953, אז זה לא יכול להיות ב-1960.‬
‫- כן. - נכון?‬
‫וזה לא יכול להיות 1940, כי לא היו לה ילדים.‬
‫היא לא הייתה נשואה. אז 1950.‬
‫- כן. - חלאס. סגור.‬
‫טוב, בטוחה?‬
‫לעזאזל.‬
‫מיליון ליש"ט ישנו את חיינו ואת חיי ילדינו.‬
‫ג'וש‬
‫נוכל לקנות בית. נוכל לקנות מכונית.‬
‫בחרתם בתשובה ב'.‬
‫ואפילו לעבור ולגור באזור אחר.‬
‫אנחנו גדלנו‬
‫בשיכון הציבורי הכי גדול בכל אירופה.‬
‫גזענות, דקירות, יריות.‬
‫למען האמת, כל מה שאנחנו עושים כרגע נועד לילדים שלנו.‬
‫אנחנו לא רוצים שיחוו מה שחווינו.‬
‫תשובתכם...‬
‫אלוהים.‬
‫בבקשה.‬
‫נכונה.‬
‫- יש! - אלוהים.‬
‫מה?‬
‫- כן? - היית אדירה.‬
‫כל הכבוד, כל הכבוד.‬
‫בקופה: 10,000 ליש"ט‬
‫שלב שני‬
‫השאלה הבאה היא על 25,000 ליש"ט.‬
‫תמצאו אותה במרחק כ-50 ק"מ,‬
‫ליד "איל פונטה די גרבינה".‬
‫כשתגיעו לשם, חפשו את המקום הגבוה ביותר.‬
‫יש לכם 90 דקות.‬
‫טוב, הנה הצומת.‬
‫קדימה, קדימה. אנחנו מגיעים.‬
‫- תתרכז. - פשוט חפשי שלטים.‬
‫שימי לב לשלטים.‬
‫- טוב. - גשר גרבינה.‬
‫אלטמורה גרבינה‬
‫גרבינה.‬
‫- בואי, מותק. - כן.‬
‫קטן עלינו.‬
‫זהירות.‬
‫בחיי!‬
‫מה נסגר?‬
‫חפשו את המקום הגבוה ביותר.‬
‫השאלה תימצא במקום הגבוה ביותר.‬
‫מה, בבניינים למעלה?‬
‫- ליד פעמון הכנסייה? - או שזה המנוף?‬
‫המנוף?‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אלוהים.‬
‫אתה רואה את זה, מותק?‬
‫כן, משהו בולט שם למעלה.‬
‫- בקצה? - כן.‬
‫לזה לא ציפיתם.‬
‫מותק?‬
‫אלוהים.‬
‫אתם פשוט צוחקים עליי כרגע.‬
‫אלוהים. טוב, אני צריכה לנשום לדקה.‬
‫רתמה אחת. מה? אז אחד מאיתנו צריך לטפס ולעשות את זה.‬
‫מותק. אתה בסדר?‬
‫אני עושה במכנסיים.‬
‫יש לי פחד גבהים. לך אין פחד גבהים.‬
‫- כן? - יש לי פחד כזה.‬
‫תשמעי, אל תבואי לפה ותגידי פתאום שיש לך פחד גבהים.‬
‫- בחייך. זה סתם מעצבן. - טוב.‬
‫לא ציינת את זה בכלל עד עכשיו,‬
‫ועכשיו את אומרת לי שיש לך פחד גבהים? בחייך. את...‬
‫את מסוגלת לזה.‬
‫תשמעי, אני באמת סובל מפחד גבהים.‬
‫- בסדר. - כן?‬
‫זה? לא.‬
‫- מותק, אם אתה... - בראש הצוק,‬
‫אני פשוט עשיתי במכנסיים.‬
‫בסדר.‬
‫- אז אני עולה לשם? - כן.‬
‫ואני אצפה מהצד.‬
‫כן.‬
‫תמיד הייתי צריכה להיות קשוחה כלפי חוץ,‬
‫ולא להביע רגשות.‬
‫קדימה.‬
‫ואני חושבת שככה פשוט גידלו אותי.‬
‫זהירות על הראש.‬
‫ולהסתובב. לסמן...‬
‫קדימה, קמארה.‬
‫גדלתי במשפחה חד הורית.‬
‫אבא שלי עזב כשהייתי בת שש בערך.‬
‫לאט לאט.‬
‫קרו הרבה דברים בבית שלנו,‬
‫ועזבתי את הבית בגיל די צעיר.‬
‫ואז נאלצתי להיות אחראית מאוד...‬
‫קמארה‬
‫כדי לשרוד‬
‫ובעיקרון להגיע למשהו בחיים.‬
‫תמיד הייתי צריכה להילחם,‬
‫להיאבק למען עצמי.‬
‫להיאבק כדי לשרוד ולדאוג לעצמי.‬
‫אלוהים. לעזאזל.‬
‫אוי, יש לי בחילה. אללה.‬
‫אני עייפה.‬
‫אני ממש עייפה.‬
‫את מצליחה, את מצליחה.‬
‫יופי, מותק. את מצליחה!‬
‫תמשיכי.‬
‫את מדהימה.‬
‫תמשיכי, מותק.‬
‫לעזאזל, חבל שהסתכלתי למטה.‬
‫הרוח, הרוח.‬
‫את מצליחה, את מצליחה.‬
‫לעזאזל.‬
‫מותק, הרוח מתחזקת!‬
‫לעזאזל.‬
‫אלוהים. טוב.‬
‫מותק, הגעתי לשם.‬
‫החבילה מחוברת אליי, מותק.‬
‫יש!‬
‫היי! גדולה את!‬
‫אני גאה בך כל כך. כל הכבוד.‬
‫היית אדירה.‬
‫היית פשוט אדירה.‬
‫בואי. צריך לראות מה השאלות.‬
‫טוב.‬
‫- הנה זה בא. - כן, קדימה.‬
‫אני מקווה שנהניתם מהנופים הכפריים עוצרי הנשימה של איטליה.‬
‫כאן, בדרום איטליה,‬
‫מרעילה מקצועית רקחה רעל קטלני‬
‫שנמכר בבקבוקי בושם לנשים שרצו לרצוח את בעליהן.‬
‫הוא היה חסר צבע,‬
‫חסר ריח, חסר טעם,‬
‫ולפי הסברה, גרם ל-600 מקרי מוות.‬
‫שלא יכנסו לך רעיונות לראש.‬
‫תמורת 25,000 ליש"ט,‬
‫ממה היה עשוי הרעל?‬
‫ארסן.‬
‫גופרית.‬
‫- זהב. - טוב. בסדר.‬
‫אז בהחלט לא זהב.‬
‫- יש לו צבע. - כן.‬
‫גופרית, גופרית.‬
‫אלוהים. אתה יודע, אני ממש עייפה.‬
‫אני לא מסוגלת לחשוב. גופרית...‬
‫ארסן.‬
‫אני חושב ששמעתי שהוא שימש כרעל.‬
‫- בטוח? - אל תפילי הכול עליי.‬
‫ארסן.‬
‫או שהייתה לי הארה כרגע או...‬
‫- תלך על ארסן? - כן, כן. בואי נלך על זה.‬
‫- אם זה אדום, זה לא מצחיק אפילו. - קדימה. אל תדאגי.‬
‫היית אדירה. היית ממש אמיצה.‬
‫אל תדאגי לגבי זה.‬
‫מה שעשית שם למעלה היה...‬
‫הניצחון הכי גדול.‬
‫כן, בכמה מהשאלות האלה, כשאתה בלחץ,‬
‫- הראש פשוט נסתם. - קשה לחשוב.‬
‫זהו...‬
‫יש! כל הכבוד, מותק.‬
‫אלוהים! עשינו את זה.‬
‫- נראה לכולם. - אלוהים!‬
‫- יש! איטליה! איזה יופי! - אלוהים. טוב.‬
‫זה היה ממש קשה.‬
‫- אני מאושרת. - מדהים.‬
‫דמעות של אושר, דמעות של אושר. מדהים.‬
‫טוב. סליחה.‬
‫- זה היה... כן. - זה נגמר.‬
‫היית מדהימה.‬
‫אני שמחה. אנחנו עשינו את זה.‬
‫"אנחנו"?‬
‫נחמד מצידך.‬
‫כל הכבוד, מותק.‬
‫בקופה: 25,000 ליש"ט‬
‫נאפולי, איטליה‬
‫אולי יש שילוט בהמשך.‬
‫יש פה קיוסק, אם אתה רוצה...‬
‫- רוצה לקפוץ החוצה ולשאול? - אפשר.‬
‫כן.‬
‫אנגלית?‬
‫- קצת. - קצת?‬
‫ויה דיי טריביאני?‬
‫כן.‬
‫לא, לא.‬
‫הכוונות.‬
‫אנחנו מחפשים את ויה דיי טריביאני.‬
‫- ויה דיי טריבואני. - טריבונלי.‬
‫- הרחוב? - כן. בכיוון הזה?‬
‫כן. לכיוון הזה. עשר דקות, בערך.‬
‫הבנתי. טוב. תודה.‬
‫- יש? - יש.‬
‫הוא ניסה לתת לי "פרוני".‬
‫- מה הוא ניסה לתת לך? - בירה.‬
‫שלב ראשון‬
‫קית' וניק.‬
‫פרצת יותר דלתות ממני.‬
‫אחד יצא.‬
‫שני שוטרים לשעבר.‬
‫יש פה מקלות סקי ומזוודה מתכתית כסופה וגדולה.‬
‫תמורת 5,000 ליש"ט,‬
‫איך נקראו המשפחות החזקות ששלטו בסקוטלנד?‬
‫אני די בטוח שזה ב', שבטים.‬
‫- ביחד. - ביחד.‬
‫- יש! - יש!‬
‫השאלה הבאה היא על 10,000 ליש"ט.‬
‫זו טירת סטוקר.‬
‫גידלו בה נצים במשך מאות שנים.‬
‫למה שימשו הנצים?‬
‫ריגול?‬
‫ציד?‬
‫או שיגור מסרים?‬
‫בהחלט לא ריגול. אלה היו יונים.‬
‫אני אומר שציד.‬
‫אל תלחץ על "נגן" אם אתה לא בטוח במאה אחוז.‬
‫נלחץ ביחד, גבר.‬
‫תשובתכם...‬
‫נכונה.‬
‫יש!‬
‫שלב שני‬
‫השאלה הבאה היא על 25,000 ליש"ט.‬
‫ללכת ישר משם, נכון?‬
‫תמצאו אותה בוויה דיי טריבונלי.‬
‫בקאסג'אטו שארה, בקומה השלישית.‬
‫- טוב. - קסבלה דה...‬
‫טוב. זה המקום הנכון?‬
‫כן.‬
‫ויה דיי טריבונלי‬
‫נשארו רק 15 דקות.‬
‫טוב.‬
‫כשיצאתי לפנסיה, עברו שישה חודשים בערך‬
‫עד שהתרגלתי לעובדה שאני לא מסתובב עם תעודת שוטר.‬
‫זה מי שהייתי במשך 30 שנים.‬
‫הרגשתי שזו הזהות שלי.‬
‫נשארו תשע דקות, ניק.‬
‫כדאי שתמצא את זה כבר עכשיו.‬
‫זו המשפחה שלך 30 שנה, וזה כמעט שכול כשזה נגמר.‬
‫קית'‬
‫קאסג'אטו שארה‬
‫- קאסגליאטו שיארה. - מצאת?‬
‫המשמרת הראשונה שלי עם קית' הייתה ב-1991.‬
‫מאז אנחנו חברים קרובים.‬
‫חייבים לרוץ.‬
‫- זה בקומה השלישית. - השלישית.‬
‫אנחנו באותו ראש.‬
‫תמיד פתרנו ביחד דברים והסתדרנו מצוין,‬
‫וכשהיה קשה בעבודה,‬
‫או שהיה לי יום רע, הוא היה לצידי.‬
‫- נסה לפתוח את הדלת. - פתוח.‬
‫- טוב. - שלום? יש פה מישהו?‬
‫- נו, זה מעניין. - טוב. מה יש לנו פה?‬
‫נראה שמישהו קרא ביומן או משהו.‬
‫- ניק. בוא הנה. - טוב.‬
‫ארגז גדול.‬
‫שנפתח אותו?‬
‫טוב.‬
‫אתה תסתדר עם זה?‬
‫טוב, תן לי רגע.‬
‫הם נראים תוקפניים טיפה.‬
‫הנה.‬
‫גם בתוכה מסתתר נחש?‬
‫אז אני מציע שהקטן הזה,‬
‫- שהיצורון הזה יחזור לארגז. - להחזיר אותו לארגז?‬
‫אולי אוכל להרים אותו מהזנב?‬
‫הוא יתפתל בטירוף.‬
‫נראה לך?‬
‫רגע.‬
‫טוב, אני אביא...‬
‫כן, זה קצת היה קרוב מדי.‬
‫כדאי לרסן בעיקר את הראש.‬
‫קדימה.‬
‫טוב. הנה.‬
‫- תפסת אותו? - תפסתי.‬
‫- אתה תפתח את הארגז. - כן.‬
‫תפתח את הארגז.‬
‫בהקדם האפשרי, בבקשה.‬
‫- נחזיר אותך לחברים שלך. - וגם את הזנב.‬
‫- יש? זהו. - זהו.‬
‫עבודת צוות.‬
‫אני בחיים‬
‫לא החזקתי נחש ככה.‬
‫לא החזקת אותו, הפלת אותו.‬
‫טוב, החזקתי אותו ואז הוא קירב את הראש ליד שלי.‬
‫- וחשבתי... - כן.‬
‫אל תיבהלו מהנחשים, בבקשה.‬
‫הם לא מזיקים בעיקרון.‬
‫"בעיקרון."‬
‫הציור שמולכם הוא יצירת מופת.‬
‫"אישה עם מניפה" מאת מודיליאני.‬
‫הוא נגנב ב-2010‬
‫בשוד אמנות מהגדולים בעולם,‬
‫לצד יצירות של פיקאסו ומאטיס.‬
‫ערכן של יצירות האמנות הגנובות‬
‫הוערך ביותר מ-100 מיליון ליש"ט.‬
‫השודד נתפס‬
‫ונמצא אשם בבית משפט בפריז.‬
‫תמורת 25,000 ליש"ט,‬
‫לכמה שנות מאסר נידון אדם זה?‬
‫מה...‬
‫שנתיים?‬
‫שמונה שנים?‬
‫או 25 שנים?‬
‫טוב.‬
‫טוב, אין לי שמץ של מושג.‬
‫מצד שני, יש שם עיתון.‬
‫עמדתי לומר ש...‬
‫- נעיף מבט מסביב. - אולי יש פה רמזים.‬
‫הבעיה היא שאני לא יודע איטלקית.‬
‫לא, אבל אולי זה כתוב באותיות די גדולות.‬
‫בזה אין כלום.‬
‫טוב.‬
‫ממש כל ספר פה עוסק באמנות.‬
‫- מצאת משהו בשלך? - לא.‬
‫מה עובר לך בראש כרגע?‬
‫זה בית משפט צרפתי.‬
‫ידוע שבתי המשפט בצרפת מחמירים, לא?‬
‫טוב, אני מודה ש... בגלל זה,‬
‫אני נוטה לכיוון 25 ולא לשמונה.‬
‫שנתיים נראה לי עונש קל מדי, ואפילו...‬
‫אפילו שמונה שנים. זה שוד של 100 מיליון ליש"ט.‬
‫והוא יחטוף רק שמונה שנים?‬
‫סביר יותר שהוא חטף 25.‬
‫- מה תחושת הבטן שלך? - לפי תחושת בטן, זה 25.‬
‫זו גם תחושת הבטן שלי.‬
‫אין פה שום מידע אחר.‬
‫אני לא רואה שום דבר שאפשר להתבסס עליו.‬
‫ואתה מרגיש שזה 25 וכרגע, גם אני מרגיש ככה.‬
‫אז אתה מרוצה?‬
‫- לא. אני לא מרוצה. - לא, אבל...‬
‫אבל אתה מסכים שנבחר בג'.‬
‫כי אחרת סתם נתרוצץ במעגלים, נכון?‬
‫כן, נראה לי. נראה לי.‬
‫מוכן? שלוש, שתיים, אחת, לוחצים.‬
‫- מוכן? - כן.‬
‫בחרתם בתשובה ג'.‬
‫- זה בטח ב'. - זו כנראה התשובה.‬
‫תשובתכם...‬
‫לא נכונה.‬
‫תגיד לנו וזהו.‬
‫תגאל אותנו מייסורינו כבר. בבקשה.‬
‫לא נכונה.‬
‫פשוט פשע.‬
‫ביי ביי.‬
‫קית' וניק‬
‫גרבינה, איטליה‬
‫הלו?‬
‫השאלה הבאה היא על 50,000 ליש"ט.‬
‫תמצאו אותה במרחק 30 ק"מ מכאן.‬
‫- במרחק 30 ק"מ. - במרחק 30 ק"מ?‬
‫- בעיירה מאטרה. - בעיירה מאטרה.‬
‫במסעדה בשם "טאראנטו".‬
‫יש לכם 90 דקות להגיע לשאלה.‬
‫יש 90 דקות.‬
‫- מסעדה בשם "טאראנטו". - טוב.‬
‫- טוב, קדימה. - אז מה אתה רוצה לעשות?‬
‫- במרחק 30 ק"מ? - נראה לי...‬
‫כדאי שניכנס לאוטו.‬
‫אז בחזרה משם. כן? את זוכרת?‬
‫- כן. - מאטרה.‬
‫אלוהים, חגורה. יש?‬
‫אלוהים. אל תגיד לי. האוטו לא פועל?‬
‫הוא פועל. נראה לי.‬
‫מה קורה?‬
‫מסובב.‬
‫- טוב, האוטו לא פועל. - טוב.‬
‫בחייכם.‬
‫כאילו, אנחנו מקבלים מכונית שווה כזו ואז...‬
‫אני אגיד לך מה הקטע.‬
‫אני בטוח במאה אחוז שזה האיש שמדבר איתנו בטלפון.‬
‫הוא דפק לנו את האוטו.‬
‫סליחה. אנגלית? לא יודע אנגלית?‬
‫- טוב. - זו לא לונדון שיש בה מוניות.‬
‫רוצה לשאול אחד מהם?‬
‫- מי? - במכונית שם.‬
‫- קצת. - מעולה.‬
‫אנחנו רוצים להגיע למאטרה.‬
‫- תוכל לקחת אותנו למאטרה? - בואו.‬
‫- טוב. מדהים. - תודה.‬
‫קוראים לי ג'ינו.‬
‫- היי, ג'ינו. - ג'ינו?‬
‫אתה תותח. תודה רבה לך.‬
‫- יש לנו 65 דקות. - קצת יותר משעה.‬
‫קצת יותר משעה. אנחנו צריכים להגיע לשם.‬
‫תוכל לנסוע מהר? ובדרך הכי קצרה.‬
‫בעגה של מאטרה...‬
‫- כן. - "קדימה" זה...‬
‫טוב.‬
‫קדימה!‬
‫ג'ינו, אתה יודע איפה נמצאת המסעדה...‬
‫- כן. - "טאראנטו".‬
‫טאראנטו. טאראנטו.‬
‫כן. זו מסעדה טובה מאוד.‬
‫תוכל לקחת אותנו לשם?‬
‫אתה מלאך משמיים.‬
‫טוב, קדימה.‬
‫נמשיך קדימה. הוא אמר ללכת ישר.‬
‫שזה ישר מולנו, אז נמשיך ללכת ישר.‬
‫- חמש עשרה דקות. - לעזאזל. נשארו 15 דקות. בוא.‬
‫השעה 19:00.‬
‫- טוב. איפה? - לא, לא. קדימה.‬
‫- זהירות, מדרגות. - כן.‬
‫טוב. אין פה אורות. אין מסעדה.‬
‫תראי. יש!‬
‫- קדימה. - טוב, מהר.‬
‫טאראנטו‬
‫נדחוף.‬
‫יש מפתח?‬
‫יש מפתחות?‬
‫אני מנסה לחשוב.‬
‫מה לעשות. מה לעשות.‬
‫- לעזאזל. - לא, אין שם כלום.‬
‫אלה מפתחות? לא, זכוכית.‬
‫שנשבור את החלון?‬
‫נפרוץ את הדלת?‬
‫לא, אני אנסה לבעוט בה.‬
‫כן, קדימה. תבעט בה.‬
‫אחת, שתיים, שלוש. לעזאזל.‬
‫- כן, בוא. - טוב.‬
‫אלוהים.‬
‫זה נראה מטורף. שטני.‬
‫- קדימה. - מה קורה פה?‬
‫- זה מלחיץ אותי. - שנעלה?‬
‫- אלוהים! - הנה. יו!‬
‫רגע. מה?‬
‫תראי, תראי.‬
‫- הוא לא אמיתי. הוא אמיתי? - לא יודע. תקישי.‬
‫זה לא אמיתי. יופי.‬
‫יש פה מזוודה. הצלחנו.‬
‫טוב. בסדר.‬
‫אל...‬
‫העיר הסמוכה, טרנטו,‬
‫היא מקור שמו של העכביש היפה הזה.‬
‫טרנטולה.‬
‫במשך אלפי שנים, בני האדם חיו בשלום ובפחד לצד הטרנטולה.‬
‫נשיכתה האיומה הייתה ההשראה לריקוד פראי,‬
‫הטרנטלה,‬
‫הנקשר לעוויתות הכאב לאחר נשיכת הטרנטולה.‬
‫תמורת 50,000 ליש"ט,‬
‫מה משקל עכביש הטרנטולה הזה בקירוב?‬
‫אלוהים ישמור.‬
‫האם 23 גרם?‬
‫האם 53 גרם?‬
‫או 83 גרם?‬
‫איך לעזאזל נדע את זה?‬
‫- אני אומר... - מה משקלו?‬
‫אני חושב רק שנוציא את העכביש.‬
‫- ואז נחפש... - אני לא נוגעת בו.‬
‫- לא אגע בו. - איזה...‬
‫- לא אגע בעכביש. - משקל, מאזניים או משהו.‬
‫- ואז... - זה עכביש אמיתי?‬
‫אין לי מושג.‬
‫- רגע, שנייה. - לא, תשמע...‬
‫- לעזאזל. - זה עכביש אמיתי. לא נכון!‬
‫זה...‬
‫אלוהים!‬
‫לא, ברצינות, אני לא אגע בו.‬
‫נוכל למצוא מאזניים.‬
‫- לא. לא. - נשים אותו עליהם.‬
‫- לא, אין פה מאזניים. - וזהו.‬
‫נשים את הטרנטולה הזאת על המאזניים.‬
‫מותק.‬
‫אוי, לעזאזל.‬
‫- אולי נחפש רמזים? - תראי, זה מטבח.‬
‫יש פה מאזניים.‬
‫כן.‬
‫טוב, אז אנחנו...‬
‫קודם נבין איך לשקול אותו,‬
‫לפני שנוציא אותו. לא בא לי להתעסק איתו.‬
‫זה 50.‬
‫- זה 50. - טוב.‬
‫משקל הביניים הוא 50.‬
‫אז נשים פה 50, ואם העכביש יורם למעלה...‬
‫- אם העכביש יורם למעלה... - אז הוא קל מדי.‬
‫אז אם העכביש יורם למעלה וזה שוקל 50,‬
‫זה אומר שמשקל העכביש הוא 23.‬
‫ואם העכביש יורד והמשקולת עולה,‬
‫אז המשקל שלו הוא 80.‬
‫אבל אם הם די מאוזנים, המשקל שלו הוא 53.‬
‫נשמע הגיוני?‬
‫- כן. - כן?‬
‫אז נשים פה 50 כי זה משקל הביניים.‬
‫מסתמר לי השיער.‬
‫- יש לי צמרמורת. - אני לא מסוגלת לזה.‬
‫אני אוכל לשקול.‬
‫דייוויד אטנבורו יכול לשחק איתו כל היום, אבל...‬
‫תשמעי, אני לא בקטע.‬
‫אני לא יכולה. זה היה בסדר כשהוא היה מכווץ, מותק.‬
‫תראי! תראי אותו.‬
‫אולי נעשה את זה וזהו? כי אני עוד אמות מרוב פחד.‬
‫אתה מצליח, מותק. אתה מצליח.‬
‫אל תיגע במאזניים. בדיוק, מותק. בדיוק.‬
‫כל הכבוד, מותק. בדיוק.‬
‫טוב, טוב.‬
‫טוב, אז איך המאזניים הגיבו?‬
‫- איך המאזניים הגיבו? - לא ראיתי.‬
‫- תני לי את זה. את בצד הזה. - תביא את המכל.‬
‫לעזאזל.‬
‫ככה. ככה.‬
‫לאט. תחזור לאיפה שהיית.‬
‫טוב. יופי, יופי.‬
‫- שימי לב למאזניים. - כן.‬
‫טוב. יופי, מותק. רגע. לא יותר מדי...‬
‫- טוב. בלי תנועות פתאומיות. חכה! - טוב, קדימה.‬
‫רגע. רגע, רגע, לא!‬
‫הוא...‬
‫רגע. הוא עדיין זז. אל תשים את המכל לידו כי...‬
‫רגע. טוב, חכה.‬
‫משקלו 53.‬
‫- משקלו 53. נחזיר אותו? - כן.‬
‫טוב. בוא, עכבישי.‬
‫קדימה. יופי, יופי.‬
‫בדיוק. בדיוק.‬
‫כן, עכביש טוב. תביא את המכסה.‬
‫אלוהים.‬
‫אני רועדת. טוב, אז אנחנו אומרים שמשקלו 53, כן?‬
‫- טוב. בסדר. - הרגליים שלי. אני רועדת.‬
‫- אז 53? - כן.‬
‫תמורת 50,000 ליש"ט,‬
‫בחרתם בתשובה ב'.‬
‫תשובתכם...‬
‫קדימה, קדימה. קדימה.‬
‫בבקשה.‬
‫נכונה.‬
‫- יש! - כן!‬
‫עשינו את זה.‬
‫היי, עכבישי.‬
‫עשית את זה, חמוד.‬
‫- היית נהדר. - את היית נהדרת, קמארה. כל הכבוד.‬
‫שם: קמארה וג'וש‬
‫בחיי.‬
‫בקופה: 50 אלף ליש"ט‬
‫ונציה, איטליה‬
‫היי, אימא! זה ג'יימס.‬
‫היי, ג'יימס. מה נשמע?‬
‫איפה אתם?‬
‫אנחנו בוונציה.‬
‫קרוידון, אנגליה‬
‫בוונציה? אלוהים.‬
‫את יודעת, זכינו ב-25,000 ליש"ט.‬
‫זכיתם ב-25,000 ליש"ט?‬
‫אל תספר לכולם. ישדדו אותנו.‬
‫כן. ובעיקרון זכינו בהן כי מדדנו נחש.‬
‫דברי לרגע עם ג'ו, טוב? אנחנו צריכים לזוז.‬
‫- היי, אימא. - היי. אתה בסדר?‬
‫כן, כן. זכינו ב-25 אלף.‬
‫אתם ממש מצליחים בזה. אתה משגיח עליו?‬
‫כן, הוא מתנהג יפה. נשרטה לו הברך,‬
‫ונקרעה לו החולצה.‬
‫אבל הוא מסתדר. אחיו הגדול דואג לו.‬
‫מה ג'יימס אמר על נחש?‬
‫שמעתי "נחש" אבל לא בדיוק הבנתי.‬
‫השיחה מקוטעת. כדאי שנמשיך הלאה.‬
‫יש קצת הפרעות בקו.‬
‫אז מקווה שנראה אותך כשנתעשר ב-50 אלף.‬
‫בהצלחה. ביי, חמוד. ביי. אוהבת אתכם.‬
‫- תשמרו על עצמכם. ביי. - ביי, אימא. ביי.‬
‫הנה זה בא.‬
‫השאלה הבאה, על 50,000 ליש"ט.‬
‫השאלה הבאה. 50 אלף.‬
‫תמצאו אותה ליד כיכר סן מרקו.‬
‫נמצא אותה ליד כיכר סן מרקו.‬
‫על מצוף צהוב‬
‫במי הלגונה.‬
‫אלוהים.‬
‫עליכם להגיע לשאלה עד 19:00,‬
‫אחרת המסע שלכם יגיע לסופו.‬
‫- יכול להיות שזה המצוף הצהוב? - יכול להיות.‬
‫תראה, יש אחד ישר מולך.‬
‫צריך טלסקופ.‬
‫לא, בהחלט יש שם משהו.‬
‫יש עליו משהו, אין ספק.‬
‫- מה נשמע? - היי.‬
‫תוכל לקחת אותנו למצוף הצהוב?‬
‫כי אנחנו רק רוצים להגיע לשם, לקחת משהו ולחזור.‬
‫- בבקשה. - בבקשה.‬
‫- אי אפשר, אדוני. - למה לא?‬
‫- יש פה מרוץ סירות עכשיו. - זה סגור.‬
‫- הם מתחרים? - כן.‬
‫לא נוכל להגיע לשם מסביב, בדרך אחרת?‬
‫- לא כרגע. זה סגור. - לא. לא.‬
‫האזור סגור.‬
‫- האזור סגור. - אז מה נעשה?‬
‫נצטרך למצוא גונדולייר לא רשמי. מישהו ש... אתה יודע.‬
‫יש שם סירת מנוע.‬
‫- שנשאל אותו? - כן.‬
‫- אחי ואני... - כן. כן.‬
‫אנחנו צריכים להגיע למצוף הצהוב.‬
‫- בסירה שלך. - זה אפשרי?‬
‫לא, לא.‬
‫סגור עכשיו. רגאטה.‬
‫- בבקשה. - בבקשה.‬
‫נצטרך להגיע לשם.‬
‫- זה ישנה את חיינו. - בסדר.‬
‫אולי ב-18:30.‬
‫בעוד חצי שעה.‬
‫ב-18:30.‬
‫- ב-18:30? - כן.‬
‫- נוכל אז? - כן.‬
‫- אתה אדם טוב. - נצטרך לצאת ב-18:30.‬
‫- יש לנו עד 19:00. - בסדר.‬
‫- בסדר. - בסדר.‬
‫- ניפגש פה. - טוב.‬
‫- נתראה ב-18:30. תודה. - כן. כן.‬
‫אתה יודע, זה סיוט. כי אנחנו ממש מבזבזים זמן.‬
‫זו לא אשמתנו שלא יכולנו לשוט לשם.‬
‫היינו פה ב-17:00.‬
‫אני רק מקווה שבאמת נוכל לצאת מתי שאמר.‬
‫ברגע שיהיה 18:30, נהיה בסירה שלו.‬
‫- זה בטח המצוף. - כן, זה הוא.‬
‫- חייבים לנסות שוב. קדימה. - צריך לזוז.‬
‫אחי, מוכן לצאת? מוכן לצאת עכשיו?‬
‫- דניאל. מוכן לצאת? - לא. תראו, רגאטה.‬
‫- דניאל. - זו רגאטה. אסור לצאת לשם.‬
‫רגע. ברגע שהם יעזבו, אם ניכנס, נוכל לצאת ברגע...‬
‫תישארו פה. חכו.‬
‫אנחנו במרוץ נגד השעון.‬
‫אנחנו במרוץ נגד השעון?‬
‫אנחנו מנסים להירגע.‬
‫- תראה. - אנחנו מנסים להירגע.‬
‫אנחנו ממש בלחץ.‬
‫טוב. דווקא היום נערכת שם רגאטה דפוקה.‬
‫תראה איזה רגוע הוא. מעשן סיגריה בסירה.‬
‫הוא רגוע, אבל הוא לא עומד להפסיד 50,000 ליש"ט, נכון?‬
‫מדובר פה בסכום שישנה את חיינו.‬
‫מה השעה?‬
‫יש לנו עשר דקות.‬
‫- הם סיימו. בואו. - טוב.‬
‫- תיכנסו. - תודה רבה.‬
‫כנראה נצטרך לשים פה גז.‬
‫טוב, תתקרב קצת יותר, דניאל. בבקשה.‬
‫תראה. זה קשור לשרשרת הזו.‬
‫כן, ראיתי. ראיתי.‬
‫- תתקרב, דניאל, אם אפשר. - תקרב אותנו כמה שיותר, גבר.‬
‫כמה שתוכל.‬
‫אני לא מצליח לתפוס.‬
‫- טוב. בסדר. - טוב?‬
‫מוכן?‬
‫- תראה, זה קשור. - כן, טוב.‬
‫נראה לי שקודם צריך...‬
‫להתיר את החבל.‬
‫כמה זמן נשאר, ג'יימס?‬
‫בשלב הזה, אין לנו הרבה אפשרויות, אז...‬
‫ננסה להתיר כמה שאפשר.‬
‫צריך לשחרר עוד טיפה.‬
‫- נראה לי שהצלחתי. - נסה. קדימה.‬
‫זה יוצא. זה יוצא.‬
‫נשים את זה פה.‬
‫נענה פה או שניקח את זה בחזרה לחוף?‬
‫- מה דעתך? - אין לנו זמן. צריך לענות פה.‬
‫- נענה על זה פה, גבר. - טוב.‬
‫טוב.‬
‫- כל הכבוד. - אלוהים.‬
‫הנה זה בא.‬
‫אתם בלגונת ונציה.‬
‫תוכלו לראות מכאן את הכניסה לתעלה הגדולה.‬
‫זו אחת מהלגונות העמוסות בעולם,‬
‫ושטות בה סירות מכל סוג אפשרי.‬
‫כדי למנוע תאונות ונזקים ליסודות ונציה,‬
‫המהירות בה מוגבלת.‬
‫אלוהים ישמור.‬
‫תמורת 50,000 ליש"ט,‬
‫בלגונה שבה אתם נמצאים כרגע,‬
‫מהי המהירות המותרת?‬
‫שני קמ"ש.‬
‫שבעה קמ"ש.‬
‫או 43 קמ"ש.‬
‫לי נראה שזה שבעה קמ"ש.‬
‫גם לדעתי.‬
‫ראיתי סירות ששטות מהר יותר משני קמ"ש.‬
‫אבל יש אנשים שעוברים על המהירות המותרת. תזכור.‬
‫- אבל 43 קמ"ש זה מהיר. - זה לא אפשרי.‬
‫- זו לא התשובה. - נסכים על זה?‬
‫- אני מסכים עם זה. - כן.‬
‫שני קמ"ש.‬
‫- אם אני עושה ג'וגינג במהירות חמישה קמ"ש? - כן?‬
‫הסירות האלה ישוטו מהר ממני.‬
‫גם אם הן ישייטו להן באיטיות.‬
‫אני יכול להגיע לשמונה קמ"ש על ההליכון.‬
‫לדעתי, זה שבעה קמ"ש. אני פשוט לא...‬
‫- זה בטח יותר משני קמ"ש. - תראה.‬
‫מה מהירות הסירה ששם?‬
‫- נראה מהיר יותר משני קמ"ש. - זה יותר משני קמ"ש.‬
‫אולי זה לא מהיר, אבל זה יותר משני קמ"ש.‬
‫ו-43 זה מהיר מדי.‬
‫אין מצב. אין מצב.‬
‫- זה בטח שבעה. - נלך על זה וזהו. על הזין.‬
‫- אני מותש לגמרי. - טוב, קדימה.‬
‫קדימה.‬
‫אתה מוכן?‬
‫- יש! - יש!‬
‫- יש לנו 50,000! - חמישים אלף!‬
‫פרעתי רשמית את הלוואת הסטודנט שלי!‬
‫יש!‬
‫שלב שלישי‬
‫יער האמזונס, ברזיל‬
‫במילותיו של אקסל רוז, "ברוך הבא לג'ונגל".‬
‫ניכנס עמוק למשימה, גבר.‬
‫תרגום כתוביות: מירן קראוס‬
‫בקרת כתוביות: נעמי מאזוז ‬