Du rejser, min engel
Du rejser din vej
Forlader mig med en knust sjæl
Og et lidende hjerte
Du rejser…
Du fylder det med snot. Hold nu op med at græde.
Uforglemmelige minder Er alt, jeg har tilbage af din kærlighed
Far, mor, hvad laver vi her?
Hej.
-Fint… -Genoptræningen har været hård.
Det får ham måske til at hvile sig.
-Alt vel, far? -Ja, min pige. Tak. Jeg har det fint.
Nu hvor jeg har jeres opmærksomhed, vil jeg gerne fortælle jer om min makker.
José Luis var en drivert.
Jeg mener det på den kærligste måde. Bliv ikke fornærmet, min ven.
Han nød livet uden hast og jag.
Han ændrede endda sin ambulancesirene til at lyde således…
Sløv ligesom ham.
Det var på grund af hans langsomme liv, at han kunne opdrage sine børn.
Og han var i Acapulco mere end hundred gange.
-Jeg har ikke selv set kysten længe. -Og han tog aldrig os med.
Efter min nærdødsoplevelse tænker jeg på min makker
og hans fremragende indsats som redder. Du gik bort, mens du reddede liv, makker.
Man skal trække sig i tide.
En ægte fighter skal vide, hvornår man smider håndklædet i ringen.
-Betyder det, at han går på pension? -Det burde han.
Det er grunden til, at jeg efter min hjerteoperation,
hvor jeg så døden i øjnene, har noget at bekendtgøre.
Nej, nej, nej.
-Jeg er tilbage. -Sikke en fyr.
Jeg vender tilbage til min ambulance.
-For at ære mindet om min dovne makker. -Pis.
Det er min far!
Luk røven.
INSPIRERET AF DOKUMENTAREN FAMILIA DE MEDIANOCHE
Du bliver stærkere, Ramón. Stor og stærk.
Pissestærk!
Fald ikke for fristelsen, Ramón. Hvad så?
-Løber du og Lety ikke om aftenen? -Jo, altid.
Men hvis jeg kan finde tid, tager jeg også af sted om morgenen.
Jeg tager i træningscentret, løfter lidt vægte, bokser lidt.
Du kan da tage med mig. Lave et vægtløftningsprogram.
Hvorfor bruger du ikke din fritid på løb? Min tykke krop er allerede træt.
Sådan må du ikke tale om dig selv. Vel?
Du forstår det ikke. Eller tager du pis på mig?
Ramón, vi rammer alle bunden på et tidspunkt.
Ved du, hvad det gode ved det er? Det vigtige?
Når det sker, kan det kun gå opad.
Gud hjalp mig. Meget. Velsignet være Herren.
Han kan også hjælpe dig. Men kun, hvis du ønsker det.
Har du ikke allerede døbt mig, Fader? Hvad vil du mere have? Lad mig være.
Jeg gjorde det for Lety, mester.
-Du er vildt dum. Du dumper helt sikkert. -Inspektøren sagde, du skulle hjælpe mig.
Jeg klarer mig godt i skolen. Men det er mig, der bliver straffet.
Hvad skal jeg gøre ved det?
Du skulle have lært at gange i de små klasser.
Jeg er kun lige begyndt i syvende.
Du kan ikke bare gå. Hvis du dumper, får jeg ingen karakterbonus.
-Jeg skal arbejde. Jeg har ikke tid. -Arbejde? Seriøst? Med hvad?
Det er en hemmelighed, som jeg ikke fortæller sladrehanke.
Jeg er ikke en sladrehank.
Hvem fortalte så, at sygeplejersken og træneren låste sig inde på lageret?
I det mindste er jeg ikke en løgner eller en skuffelse i min mors øjne.
Jeg er ikke en løgner! Altså jeg lyver af og til…
Og du ved ikke noget om min mor.
Hvis du fortæller mig, hvad det er for noget arbejde, hjælper jeg dig.
-Og du sladrer ikke? -Det lover jeg.
-Redder. -Redder?
Jeg reddede endda liv under jordskælvet.
VIS MIG DET
Min ven bad mig, mig, om at tage hans vagt.
Hvordan skal de stole på os, hvis det ikke er mig, der kører?
Hold nu op, far. Så kedeligt er der da ikke heromme.
Du skal også tage dine piller.
-Dem snupper jeg. -Jeg har sågar vand med til dig.
Mor sagde, jeg måtte tage med, hvis jeg tog mig af dig. Så det gør jeg.
Vær tålmodig, far. Du er lige kommet ud af kørestolen.
Slap af, så du ikke får et slagtilfælde. Husk, hvad lægen sagde.
-Lægen. -Den læge, hvad?
-Du er vild med ham, ikke? -Raúl.
-Kør nu bare bil. -Han er sikkert din lærer.
-Dr. Raúl! -Se dig lige.
Tag hendes maske af!
Jeg sagde, hun ville slå hende.
Husk, at vi er i familie. I skal undgå de problemer, jeg har nu.
Så fra nu af er det slut med fed mad. Ikke flere tacos.
Kom så, kloge!
Det er løgn.
Gør det af med hende!
-Kom, smukke. -Lad hende være, fjols!
-Lad hende være! -Hvorfor tager du fat i hende?
-Giv slip på ham! -Stands showet!
Bland dig udenom!
-Så I det? -Det ser fedt ud. Det er en del af showet.
-Er du sikker? -Ja da.
-Det virker ikke som en del af showet. -Ind i ambulancen. Hurtigt.
Hvem hjælper far oppe ved ringen?
Hvad laver han der?
Få ham ind i ambulancen. Jeg henter Ramón.
-Hvorfor lod du ham gå? -Løb!
-Far! -Nu hører du efter. Og du bliver derinde!
Undskyld. Lad mig komme forbi. Flyt jer så!
-Forsigtig med de næver. -De er for langt ude.
Rolig. Hjælp drengen. Derovre!
Lad mig komme igennem!
Hallo, røvhuller!
Undskyld. Lad mig komme igennem. Jeg er redder.
-Hej. Jeg er redder. Kan jeg hjælpe? -Lad ikke blodet skræmme dig, søde.
Det skyldes blodfortyndende.
Du lider ikke af hjerteproblemer?
-Jeg tager dem på grund af arbejdet. -Okay.
-Jeg tager dem for at sprøjte på publikum. -Fint, men hold hovedet helt stille.
-Jeg fjerner din maske, okay? -Nej, for fanden.
-Jeg er nødt til det. Du kan forbløde. -Det går ikke.
Okay, vi gør det på din måde. Jeg går ind.
Blodfortyndende? Hvad fanden…?
Hvad de ikke gør for et godt show…
Men det gør vi vel alle.
Vi gør, hvad vi mener, er det bedste i vores arbejde og i livet.
Og så må man håndtere slagene med et smil, ikke?
Ramón!
-Rolig nu. -Kom nu, mand!
-Er du svimmel? -Meget.
Klarer du den? Jeg hjælper dig op. Forsigtig.
Båren!
-Helt ned! Læg hende på den. -Øjeblik!
Hjælp min ven. Se ham lige.
Sådan. Tak, søde.
-Vær søde at hjælpe. -Øjeblik.
-En, to, tre. -Vil I ikke nok?
Ind med den.
Sådan. Har du hende?
-Vær sød at vente. Jeg kommer straks. -Hjælp ham.
Vent lidt.
-Tag den med ro. -Røvhuller!
Vi kommer om et øjeblik, sagde jeg.
Slap af. Vi har en tilskadekommen her.
Lad os køre. Hvor fanden er Julio?
-Julito! -Hvor pokker blev Julio af?
-Doktor, vi er nødt til at køre. -Vent!
-Rolig! -Hop ind, mand!
-Jeg kan ikke finde Pika! -Hvad kan du ikke finde?
-Der er hun! -Hvad fanden…
Skynd dig ind!
Ximena Montemayo… Kom ud derfra!
Hvad er der sket? Hvad er alt det her?
-Undskyld. -Er det dit?
Undskyld.
Vi beklager, frue. Vi anede ikke, at din datter var i ambulancen.
Min datter hjælper jeres søn i skolen, og så udsætter I hende for dette.
Frue, du skal vide, at…
Det er den slags problemer, der opstår, når mødre forlader deres børn.
Kom så.
Lad være med at kigge. Det gør du aldrig mod mig igen.
Hvordan kan du bortføre et barn uden at vide det?
Jeg bortførte hende ikke. Din søn sneg hende om bord.
Jeg bortførte hende ikke. Pika gav mig 100 pesos for at komme med.
-Hvad? -Dit fjols.
Så hvis Pika siger: "Røv en bank", gør du det så?
Jeg bønfaldt skoleinspektøren om ikke at bortvise dig, og se nu.
Du lovede at opføre dig pænt.
Er du nu hans mor, Lety?
Det gør jeg også. Du bad mig passe på ham.
Passe på mig! Ikke lege med dine små venner.
Ti stille. Du vendte det blinde øje til.
-Vidste du det? -Hvad pokker, Ramón?
Du så pigen og sagde intet?
-Du er den voksne, Ramón. I guder! -Du kan ikke give ham skylden.
I skulle ikke være flyttet sammen. I er bedre hver for sig!
Han har ret. Jeg er smuttet. Vi ses.
LUKKET
Hvad vil du have? Jeg bestiller.
Jeg har lyst til de der tacos, jeg fortalte om forleden.
Vi kunne tage derhen.
Men du har en vagt, og jeg skal tilbage på hospitalet.
Vi må udnytte de to timer, vi har.
Sådan her bliver det vel, indtil du er færdig med dit speciale,
og jeg er færdig med at læse, ikke?
-Hvad? -Vi mødes på hospitalet og knepper.
Vi mødes hos dig og knepper. Vi mødes…
Hos mig, og jeg arrangerer din fars operation.
Undskyld. Jeg ved ikke, hvor det kom fra.
Det er fint. Jeg er dybt taknemmelig for, hvor meget du har hjulpet min far.
-Undskyld. Det var dumt sagt. -Ja, det var det.
Du må ikke gå. Undskyld.
-Det er for koldt. -Lad være med at pibe.
Du ser godt ud. Hold op. Kom vi ikke for at se Mare?
Jo, men jeg vil se fantastisk ud, når hun ser mig.
-Du er smuk sådan der. -Den tøs er for vild.
De tekster… Det er, som om hun har skrevet dem til mig.
Virkelig?
Hvis hun kan få succes, så kan vi også.
Er du blevet fan, Crisis? Hvem introducerede dig for Mare?
-Lad os høre dig synge. -Dig først.
Jeg kan kun komme på denne:
"Jeg bifalder de skridt, du tager, men følger ikke i dine fodspor."
-Så fed. -Og til Ramón, det røvhul. Rend mig.
Er han ikke kommet hjem?
Nej, han gjorde præcis det samme som Lety.
Blev vred og stormede ud. Og så klarer børnene sig nok. Skidegodt.
-Skat. -Han kan rende mig.
-Men jeg er ikke sådan. -Det ved jeg godt.
Jeg mener det. Jeg skrider ikke.
-Det ved jeg godt. -Ikke fra dig. Ikke fra…
Jeg mener bare, at jeg ikke bakker ud.
Hvis vi beslutter at beholde det… Hvis du vil…
Lige nu er det jo ikke et menneske. Det er et foster. Men hvad end du ønsker.
-Du skal bare vide, at… -Hvor tror du, du skal hen?
Hallo, mester, du snyder foran! Han prøver at springe køen over!
Sådan en nar!
-Du bliver en sej mor. -Vi må være lidt mere vågne.
-Okay. -Ellers snyder folk foran.
-Næste gruppe! -Mare, vi er nødt til at smutte.
Jeg kommer.
En selfie?
Tak.
Det var det, folkens.
Glem det, mand. Vi har ventet i en evighed.
-Jeg kan intet gøre. -Så vi kan ikke komme ind?
Hvad mener du? Hvis du ikke kan gøre noget, hvem kan så?
-Hvad skal jeg gøre? -Det ved jeg da ikke.
Bed hende sige det til os.
Er der ikke en grund til, du arbejder her? De vil ikke lade os møde Mare!
Jeg kom for at møde Mare. Jeg går ikke, før det sker.
-Vent og se. -Hun er smuttet.
-Jeg kan ikke have den på længere. -Nej.
Var det det, du reddede mig for? For at blive kvalt i en girafmaske?
Nej. Undskyld, men jeg kunne ikke finde på andre gaver til en skuespiller.
Den her bliver du ikke kvalt i.
"Yoga til hurtig heling".
Den var vist ikke så gennemtænkt.
Den er jo til, når du er kommet dig.
-Jeg tænkte ikke lige så langt. -Den får min traumatolog.
-Rolig… -Det er fint.
Sarkasme er ikke lige mig for tiden.
-Tænk ikke på det. -Det er i orden, Nalle.
Vær ikke så hård ved dig selv. Af og til bliver tingene ikke bedre.
Og det er udmattende altid at se det fra den lyse side.
Det er i orden at give op. Blot for en stund.
Jeg har ikke lært det endnu, og det stinker.
Jeg savner virkelig at løbe. Det fik mig til at slappe af.
Det var sådan, jeg kom i gang med dagen.
Hold godt fast.
-Hvorfor? -Hold fast. For nu løber vi! Kom så!
Ja, ja! Jeg vidste godt, det var for svært
I var to mod én Det var slet ikke fair
Lad os gøre det.
Godt klaret.
Kom nu, smukke.
Jeg ser på dig Og får øje på bedre tider
Dit blik lyver aldrig Og mine drømme vokser
Det taler uden ord Og jeg lyver ej
Jeg er besat af dig Og klar på det, der venter
Hvorfra kommer idéen om at ændre på skæbnen?
Morgendagen er usikker Jeg kan ikke spå om fremtiden
Alt blev så kaotisk Med en pludselig ændring
Jeg tror ikke på tegn Og jeg går min egen vej
Se, hvor vi står nu Hvor vi står nu
Hvad skal vi gøre Hvis vi dummer os?
Se, hvor vi står nu Jeg må af sted
Ilden tilgiver ikke Og jeg brænder for at komme væk
Jeg står ved din side Så må min stolthed lide
Intet skræmmer mig mere Ingen skøre idéer
En dag vil jeg kunne sige Til den, der endnu ikke er født
Du blev skabt Blandt de bedste strofer
Se, hvor vi står nu Hvor vi står nu
Hvad skal vi gøre Hvis vi dummer os?
Se, hvor vi står nu Jeg må af sted
Ilden tilgiver ikke Og jeg brænder for at komme væk
Jeg elsker dig! Vildt højt!
Et hurtigt stop, okay?
AXOLOTL-RESERVAT
-Hvad skal vi her? -Kan du hjælpe?
-Vil du ikke fortælle det? -Tålmod, Tamayo. Giv mig en hånd.
-Bernardo! -Hvad så? Hvordan går det?
-Godt. -Poncho, det er Marigaby.
-Godt at møde dig. -I lige måde.
Værsgo… Forsigtig. Vent. Jeg giver dig en til.
-Hejsa. -Se her. Kom.
Pixie er min favorit.
Han smiler til mig.
Du skal ikke have for høje forventninger. Han smiler sådan til alle.
-Så han er ligesom dig? -Hvabehar?
-Du bliver kaldt "Charmøren" på studiet. -Mig?
-Jeg opfører mig da eksemplarisk. -Jaså?
Nej, lad være. De er meget sarte.
-Ligesom dig? -Også det?
-De er ligesom dig! Fedt. -Ja, ligesom mig.
-Hejsa. -Hvad vil du?
Vi ved alt.
Jeg vil have fotos, videoer, blod, knogler. Spil ikke dum.
-Så er det godt. Flyt jer. -Men du sagde…
-Jeg ved… -Hvad har du sagt?
Vent. Tag den nu med ro.
Hallo. Hvad er dit problem?
-Pika er vred. -Hun er lille, men skrap.
-Forstå det nu. -Forstå hvad?
Vi er de populære i skolen nu.
Din mor vil ikke lade os være sammen.
Vi kan tjene vildt mange penge.
-Din ambulance er en guldmine. -Det er ikke min ambulance.
Du har ret. Det er vores ambulance.
Hvis du er med på den, hjælper jeg dig med at bestå alle fag.
Du får ikke mere ballade.
-Er du med på den eller ej? -Jeg er med.
Jeg kommer fra ingenting Jeg kommer fra bjerget
Jeg kommer fra jorden Fra coke og marihuana
Det tænker du, når du ser på mig Ikke sandt, søster?
Når du hører min dialekt Og siger: "Hm"
Colombianer er jeg, ja Men jeg er ikke kurer
Og svinene i tolden Fortrækker ikke en mine
Når de siger: "Jeg skal undersøge dig, søde. Beklager"
Jeg kommer fra et syngende land Jeg kommer fra et rigt land
Jeg har ikke brug for at hævde mig Hr. kommandør
Hvis mit folk led på grund af mig
Havde de dræbt mig Men jeg har mine rim
Du kan ikke røre mig, mexicanske svin
Der er Mare. Det er Mare, mand.
Hvad?
Mare Advertencia Lírika!
Jeg kan lide din stil. Det var godt. Tillykke. Det var fedt
-Må jeg give dig et kram? -Selvfølgelig.
-Har I en mobil? -Undskyld.
Jeg er nødt til at smutte, men jeg vil gerne høre mere.
Dit materiale er godt. Jeg skal til L.A. i morgen for at indspille.
-Hvis I kommer forbi, så kontakt mig. -Klart.
En gave.
-Mare, vi er nødt til at gå. -Kontakt mig.
Mange tak, Mare!
-Må jeg få et billede med dig, Mare? -Lad os se…
L.A., for fanden!
Vildt!
Vi er ikke færdige endnu. Vi vil lave nogle flere svømmepøle,
et grøntsagsbed derovre og en kompost.
Fantastisk. Har du lavet alt det?
Vi har samarbejdet. Primært Poncho og to andre.
Jeg smed min opsparing i det.
Hvorfor?
Jeg ville gerne være dyrlæge, men min familie ville gå amok.
-Okay, dyrlæge. -Ja.
-Er det en spøg? -Nej.
Hvorfor læser du medicin, hvis…
Man kan tale med sine forældre om det, men valget er vel ens eget, ikke?
Ja, men…
Hvordan gør du det? Jeg mener, da vi var sammen med Nallely…
Jeg fik den frygtelige tanke, at hun nær var død.
Det er langt ude. Jeg har ikke nerverne til den slags.
-Jeg ved det ikke. -Javel…
I al den tid, jeg har arbejdet i ambulancen…
…har der kun været én, jeg ikke kunne redde.
Det er ikke så længe siden.
Det var under en brand. Og nu er hans kone og spædbarn alene.
Det var rædsomt.
Ja, men hør. De her små væsner er en truet dyreart.
Og det eneste, vi har gjort her, er at hjælpe dem med bedre avlsmetoder.
Og så kan vi sætte dem ud igen.
Halvdelen af gangene klarer de den ikke, fordi deres miljø er elendigt.
Men det er forsøget værd.
Tamayo…
…du er mere end dygtig. Jeg har set det hos min familie.
Og jeg lover dig, at vi har brug for flere læger som dig og færre som dem.
De sætter heller ikke ligefrem overliggeren højt.
De er rockstjerner inden for plastikkirurgi.
Det er rigtigt.
-Jeg kommer om fem minutter. Så kører vi. -Okay.
Dette er en ret vinkel.
Den er 90 grader. Ligesom et hjørne.
Så er der en spids vinkel. Hvis du er opmærksom…
-Julito, følger du med? -Ja. Ja, ja.
Hvad står der så her?
-Stump vinkel? -Okay.
Julito = idiot
Og her?
Ret vinkel?
Du er ikke dum, min ven. Du er blind.
-Pixie var lige ved at komme med mig. -Næppe!
Nej, men alvorligt talt…
Tak.
For hvad?
Fordi du var der… og stillede spørgsmål.
Du milde…
Hvis jeg ikke tænker på Raúl, behøver I vel heller ikke?
Gid jeg ikke skulle gå, men det skal jeg.
Tak.
Du!
Jeg synes, det er skønt, at du føler så stærkt for dyrene.
Ses!
Hvorfor køber du ikke bare en ny? Der er gode sager på internettet.
-Jeg køber ikke noget, jeg allerede har. -Er det ikke Marcus' cykel?
Han bruger den ikke.
Hvor er Marcus? Han er her aldrig, når jeg skal bruge ham.
Han lever vel sit liv. Lad mig se…
Vent.
Ramón, jeg er kommet for at løse tingene.
Jeg skal ikke tilbage og bo hos dig og den præst.
Jeg kan ikke lide, at du er alene.
Bare rolig. Jeg er ikke den samme mand som før.
Hør… Jeg vil ikke dø, Lety. Jeg vil leve.
Jeg elsker mine børn… og jeg elsker dig.
På alle måder.
-Også selv om jeg går i kirke nu? -Også selv om du går i kirke nu.
Lad os se… Vi kan fjerne den her. Det er ikke den rigtige.
INDSAMLINGSCENTER
Fru Mandy, jeg kommer med tæpperne senere.
-Brormand. -Hvad så, doktor? Hvordan gik det?
Har du brug for hjælp?
Du kan se mig gennemgå alt det her.
-Hvad er det her? -Det er Cris'.
-Hold da kæft. Det er Mare. -Selvfølgelig.
Alle hendes plader? Hvor meget har de kostet?
Det var en gave til Cris.
-Fra hvem? -Hvem tror du? Mare, selvfølgelig.
-Du tager pis på mig. -Nej!
Er I venner? Hvor har I mødt hende?
Cris og jeg tog til et event. Hun hørte hende rappe.
-Hun havde intet andet valg. -Fedt.
-Hun inviterede os til L.A. -Hvorfor?
For at indspille.
Hvorfor tager du det så afslappet? Hvad vil du gøre?
Jeg er født til at køre den her, doktor.
Af og til føler jeg, at jeg aldrig kommer ud herfra.
Hvad nu, hvis jeg også er god til noget andet?
Jeg vil skabe mig et liv et andet sted. Med Cris.
Os tre.
Hvordan går det?
-Hør nu… Hun vil gerne rejse, ikke? -Selvfølgelig vil hun det.
Det har hun villet længe.
Og dig?
Ramón er færdig. Julito vil bare være i ambulancen.
Han kan gøre, hvad han vil, men han er altid her.
Han skal ikke ende som mig.
Og du læser stadig. Du styrer, doktor. Det gør du.
Det eneste fjols her er mig.
Vent nu lidt. Det er langt ude, at ingen spurgte os, om vi ville det her.
Men jeg er her sammen med dig. Vi er i samme båd.
En båd?
Dit fjols. Giv mig dog et kram.
Er I klar?
-Har I set, hvad klokken er? -Det er din søns skyld.
Carmencita, modtog du politimeldingen?
Ja, det er en 10-31'er. Det kan være farligt.
Kan du se, om vi er den nærmeste ambulance?
Giv mig et øjeblik.
Er du sikker, Ramón?
Ja, Ramón. Du er tættest på.
-Tænd sirenen. -Ramón…
Tænd den!
Inspektør, hvad foregår der?
Butikken var ved at lukke, da to teenagere kom forsøgte at røve den.
En ansat trykkede på alarmen.
Det private vagtværn kom og begyndte at skyde.
Der er en såret kvinde derinde.
-Hvor længe er det siden? -En halv time. Måske lidt mere.
Men vi har forhandlet med røverne, som vil lade to reddere hente hende.
Marigaby, vi går ind med båre og Hartmann's.
Nej, det bliver sammen med en betjent forklædt som redder.
Kan vedkommende yde førstehjælp?
For du sagde, at en var skudt, og der kan være andre.
Og hvad tror du, der sker, hvis de finder ud af, en af os ikke er redder?
-Fint. Gå ind og få hende ud. -Marcus og jeg gør det. Du kan ikke.
Nej, Marcus har aldrig før behandlet et skudsår. Jeg går ind.
-Jeg vil ikke have nogen helte. -Bare rolig. De har fri i dag.
Han går ind. Ingen rører sig.
Lov mig, at du forholder dig i ro. Jeg gør det hårde arbejde.
-Klar? -Klar.
Luk op.
Luk. Hurtigt.
Kom i gang! Hurtigt!
Dum jer nu ikke.
Det er ikke os, der røver en smykkehandler.
Vi er her for at hjælpe, som I bad om.
Klarer du den, søde?
Hvis hun skal overleve, må hun på hospitalet.
Nej, nej! Vent lidt!
Hvis I går, rykker indsatsstyrken ind. Jeg kender fremgangsmåden.
Det her er ikke en film. Hørte du ikke, hun er ved at dø?
Tænk det igennem. Vil du have hendes blod
-på hænderne resten af livet? -Ti stille!
Det her er noget rod.
Hvis hun dør, er det hele forbi. Det er forbi for dig og alle andre.
Vi vil alle gerne ud herfra i live, ikke?
Sådan nogle halvhjerner.
Nogle ædelsten er sgu da ikke mere værd end et menneskes liv.
Vi burde ikke havne i fare ved at udføre vores arbejde.
Bliv hos mig, søde. Hallo! Hallo, hallo!
-Hvordan går det? -Marcus, min ven.
Vi hørte det over radioen. Hvad sker der?
Vi venter stadig. Det er noget lort. De siger intet.
-Indsatsstyrken går ind om fem minutter. -Modtaget.
Kom med.
-Inspektør! -Du må ikke gå ind.
Inspektør, min far og søster er derinde.
Luk mig ind. Jeg vil bare tale med ham.
Vi skal have hende ud.
Nej, nej. Fandeme nej! I må hjælpe hende her.
-Ingen kommer ud. -Du er for oprevet til at beslutte noget.
Hold kæft!
Tekster af: Cecilie Hassenkam