עם חרדל, אדוני?
יורד.
ברוכים הבאים לפלאזה גריבלדי,
מקום הטקילה, ההופעות החיות והמריאיצ׳י.
יעד חובה לתיירים מחו״ל.
מימינך נמצאת פלאזה גריבלדי.
אה, ראיתם? נכון שאני יודעת אנגלית?
אבל ברצינות, אין ניו-מקסיקנים
שלא הגיעו לכאן מתישהו כדי להתגבר על פרידה.
אז על מה דיברתי? המקום הזה אדיר, אבל שלא תבינו לא נכון...
הוא מתאים גם למשפחות.
על אף שתמיד יש איזה סטודנט בחופשת האביב שמקיא על המדרכה.
אני צריכה...
אני צריכה ללכת להביא לנו עוד משקאות.
כן. - ומשהו לאכול!
כן. את צריכה... כסף?
תודה.
הדבר הזה הוא שוקר חשמלי.
כן, אנחנו משלמים כסף כדי לחשמל את עצמנו...
נשמע מטורף, אבל למעשה זה די מהנה...
מה אני אגיד לכם? זה אחד הדברים שמאפיינים אותנו המקסיקנים.
זה משחק שבו אתה מחשמל את עצמך, אחי.
כן, ככה עושים את זה. - אני מת על מקסיקו.
איתך! - לא, לא בשבילי.
קדימה! בוא נתחשמל.
לא, כואבת לי הבטן. זה כבר לא בשבילי.
לא, אשתי לא מרשה לי.
נו, בחייך!
שלושה דולרים. הנה.
מוכן. - לא, לא.
לא, לא. - בחייך.
בספירה לשלוש...
אתה גרוע. - ...שתיים...
שלוש!
אוי, שיט! עוד, עוד!
עוד, עוד! - פאק!
אתה בסדר? - עוד!
עוד! עוד!
MIDNIGHT FAMILY -
בהשראת הסרט הדוקומנטרי MIDNIGHT FAMILY -
חבר, אתה בסדר?
שמישהו יזמין אמבולנס!
שמישהו יתקשר! מהר!
תפנו לי מקום.
אוי, אלוהים! ניק!
ג׳ונה! אוי, אלוהים!
לא, אל תתקרבי!
שלא תהיה לך צרבת.
שטויות.
ראית את העכברים ובכל זאת אתה אוכל את הצ׳יפסים
הראפ שלי לא כזה נורא תשמיע קול תרועה
פאקינג חוליטו מריח כמו צואה
תקשיב לזה. אני לומד את זה.
בכל יום אני מאלתר בזכות המוח שלי, השריר היחיד שלי
תוסיף לזה את הנוף הפנורמי
כי הראש שלי עובד שונה כל כך
אוהב את זה, אוהב את זה אוהב
האנגלית שלך פאקינג נוראית.
תלמד את השירים, טמבל.
קדימה. תן לי קצב.
תנמיכי את זה.
זה כאילו שאנחנו באיזה בר מפוקפק.
כן, מצטערת, אבא. - רמון!
רמון! שומע?
איפה את? לאסוף אותך? -
אנחנו פה, קרמן היקרה. - שלושה גברים פצועים בפלאזה גריבלדי.
אני חוזרת. שלושה גברים פצועים בגריבלדי.
אנחנו בדרך, קרמן היקרה.
בוא נזוז.
סיוע ראשוני -
תמהר. - אני מגיע, ד״ר.
לאן, רמון? לאן?
יש המון אנשים, תיזהר.
בסדר. - קדימה.
אחי, אתה יודע איפה מקום האירוע?
לכאן, רמון! - בוא!
מה נסגר?
אתה בסדר, אבא?
מה קרה?
אני לא יכול, בני.
נקעתי את הקרסול!
שיט! קדימה, קדימה!
אתה בסדר? - תודה, בני.
אני בסדר. - אתה בטוח?
תנו לעבור, תמהרי!
תפנו את הדרך, בבקשה! אנחנו פרמדיקים!
זוזו!
פרמדיקים עוברים! - תפנו את הדרך!
תפנו את הדרך! פרמדיקים עוברים!
תבדוק מה קרה. תשאל את הסובבים.
פאק. מישהו יודע מה קרה?
כאן! היא מכירה אותם.
מה קרה? - אדוני, אתה בסדר?
לא יודעת. אני... הגעתי לפה ו...
תירגעי.
אבא, יש לו התקף לב. הוא צריך להגיע לבית החולים מייד.
לאט-לאט, בסדר?
אני אעזור לך, תן לי יד. זהו.
אני אעזור לך. תן לי יד. כן.
מישהו יודע מה קרה?
לאט, אוקיי? קדימה. בוא.
אני פרמדיקית. אני אעזור לך. אוקיי?
איך קוראים לך?
אני לא מבין.
שיט, את מדברת ספרדית? - תעזור להם!
גברת, מישהו פגע בהם?
שדדו אותם?
הם שתו מסקל, נטלו סמים?
אני לא יודעת. אני לא מבינה.
חוליו, תביא את הקולרים.
תמהר!
לא, אני רק...
אני כבר חוזר. בסדר, גברת?
הם שיחקו עם השוקר של הגברת
ושלושתם התחשמלו. - תיירים מטומטמים.
תישאר פה. אל תזוז.
לא, לא! אל תיגעי בו! הוא התחשמל.
זה גרם לזה.
איך? זה לא יכול לגרום לזה. זה לא הגיוני.
זה מה שהגברת אמרה.
זה בסדר. זה היה שוק חשמלי, אבל נטרלנו את הזרם.
קדימה.
איך הולך, אבא? - קדימה, רמון!
חוליו!
אתה בסדר? - כן.
קדימה.
רגע. אחת, שתיים, שלוש.
אל דאגה.
ניק! - הוא בסדר.
הם יעזרו לו.
אוקיי, גברת. תקשיבי, אל תדאגי.
אני צריך לקחת את החברים שלך כי הם זקוקים לעזרה דחופה.
אני לא יודעת.
לבית החולים. אני אקח אותך לשם.
כן. - אוקיי? בית חולים.
בואי. מהר. - כן, בבקשה!
זוזו, בבקשה! זוזו! זה מקרה חירום!
תראי! - איך אתה מרגיש, אדוני?
רע.
תראי, זה נראה מגניב. - תתרכז.
תחבר את זה. קדימה.
ואז תעצור את הדימום, אוקיי?
אני מטושטש מאוד. אני לא מרגיש את הידיים שלי.
היי, הוא בסדר?
לאן אנחנו נוסעים?
בטח... גברת.
ג׳ונה, אתה יודע לאן הם לוקחים אותנו?
ג׳ונה.
אני לא יודע. נגלה בקרוב.
למה הוא נראה עייף כל כך? אתם רופאים בכלל?
אבא, אתה נראה...
הכול בסדר, אבא?
תעזור לו.
לא. תני לי לעשות את זה. - אבא, תן לי.
אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש,
שש, שבע, שמונה, תשע... מה קרה?
אני בסדר, אוקיי?
עשרים ואחת, עשרים ושתיים, עשרים ושלוש,
עשרים וארבע, עשרים וחמש, עשרים ושש, עשרים ושבע...
מרפאת אלמנדרוס -
תראו מה הבאנו לכם. - קריס, יש לך מיטות פנויות?
אנחנו מגיעים. נצטרך כיסא גלגלים.
כן, יש לי. - יופי.
גבר בן 60.
דום לב בגלל הלם חשמלי.
הוא זקוק לטיפול דחוף, אוקיי?
זכר.
בן 24.
כוויות.
בשתי הידיים.
מדד הכרה גלאזגו 14.
לחץ דם 132.
זכר. - הוא יהיה בסדר, גברת.
מדד הכרה גלאזגו 13...
יהיה בסדר.
ראית את הזרוע של ניק? מה יעשו עם ניק?
מה יש?
איך גרמת להם לשלם על האמבולנס?
מה זאת אומרת? - אתה לא מדבר אנגלית.
אנהג לבית חולים אקח אותך לשם
אני יודע אנגלית מהראפ שלמדתי.
תראה.
טיפ מהאמריקאים.
אל תספר.
סיימנו. בואו נזוז.
אתה בסדר, אבא? - כן.
בוא נלך לקבל את הכסף שלנו, רמון. - לא, אני אעשה את זה.
אני צריך לדבר עם הרופא. - על מה?
אני אספר לך אחר כך.
רמון, הם אמריקאים. יש להם הרבה... - תן לי לטפל בזה.
מה עכשיו?
עם המטופלים האלה אין צורך שתשלם על האלקטרוגרמה שלך.
ובדיקות הדם שלי?
בחייך.
תצטרך עוד שתי נסיעות בשביל זה.
אבל הם אמריקאים.
אז? - הם משלמים בדולרים.
מריו, ערב טוב.
ערב טוב. - מה קורה, רמון?
תגיד לבן שלך לא לתת לך רעיונות.
בחייך, רמון. הוא צריך לשלם.
חוץ מזה, אם הם ימותו, הלך עלינו.
ניתוח מעקפים.
אין לנו זמן לזה כאן במרפאה.
אבל יש לנו אפשרויות אחרות.
כמו?
טיפול משנה מהלך מחלה.
תרופות אנטי-אריתמיות.
נראה לי שאתה חושב שאני טיפש.
אני יודע איך אתה מרמה אנשים.
אבל אני לא מרמה אותך.
אתה כמו משפחה בשבילי.
תקשיב.
הבקבוקון הזה יחזיק מעמד חודש.
אתן לך אותו בתמורה ל...
חמש נסיעות.
אתה פאקינג צוחק עליי. איך נקנה אוכל?
ב-28 וב-29 באפריל.
בחייך, אל תהיה אידיוט.
את לא רוצה להתחתן באביב?
אני בטוחה שאתה אומר את זה לכולן.
ששש. אבל הפעם אני מתכוון לזה. - כן, בטח.
הוא הציע לי להתחתן בקיץ.
נו, בחייך.
זו אשמתי שכולכן פאקינג מהממות?
אוי, שיט.
תסלחו לי לרגע. - ינזפו בו.
אהובי, אני מקווה שהכול בסדר. אני חושבת עליך.
אוקיי. ינזפו מסיבה טובה.
אתן מפסידות ואני חוסך.
יום אחד אעזוב עם קריסיס אחת ולתמיד.
נשבע.
ברני: אני רוצה לפגוש אותך -
איפה את? אני יכולה לאסוף אותך אני רוצה לפגוש אותך -
הלכתי למסיבה אחרת -
מה עשית?
העווית שלך.
כשאתה לחוץ אתה מלקק את השפתיים ונושך אותן.
לא נכון. זה בגלל הרוטב.
קיבלת שוב ריתוק או מה?
לא.
נכשלת באיזה מבחן?
אז מה עשית? מה קרה?
לכל אחד מותר שיהיו לו סודות, לא?
אתה טמיו אמיתי.
חכה פה.
אם הסודות האלה פוגעים בך,
עדיף לא לשמור אותם, ילד.
סמוך עליי.
תסתכל עליי.
קח אוויר. זה יכאב.
אני יודעת, אני יודעת. תחסכו את זה ממני.
אני יודעת לתת עצות מעולות, אבל אני לא מיישמת אותן בעצמי.
זה קרה פעם, פעמיים, שלוש,
ואף אחד לא יודע איפה הכסף.
אנחנו עובדים כמו מפגרים,
מצילים את הפאקינג תיירים האלה שלא משלמים לנו כלום.
והילד הזה אמור להיות בבית הספר, לכל הרוחות.
תבין.
אנחנו מתאמצים, נותנים את הכול
ואתה מקבל את הפאקינג שטויות שלהם, רמון.
היית צריך לכסח אותו במכות!
כמה זמן אנחנו עובדים בחינם?
אין לנו גרוש, רמון.
הקבלה הייתה סגורה... - לא מעניין אותי...
הם ישלמו אחר כך. - מתי ״אחר כך״?
מאוחר מדי, רמון.
היי. תכבד את הבוס.
בואו נחזור לעבוד.
תסתום! תחזור למעודד שלך.
שמגן עליך.
כל הכבוד, חבוב. כל הכבוד.
אל תדחוף את האף. - תיכנס.
בוקר טוב. מה שלומך?
היי, גברת חוספה. אני בסדר. ואת?
אני בסדר. שיהיה לך יום טוב.
גם לך.
בלסט...
קולובלסט...
למען השם!
מרקוס!
דביל!
תעביר סמרטוט על הרצפה, חתיכת קוף.
ותנמיך את הפאקינג מוזיקה שלך, אני לומדת.
וואי, ד״ר.
תכיני ארוחת בוקר או משהו.
ברור.
בחייך!
בוא. - רק עוד קצת.
לא, בוא נלך. קדימה. - רק עוד קצת.
קדימה.
תפנו את הדרך.
תעזרו לנו, בבקשה.
תפנה את הדרך, טנדר! קדימה.
למה הסירנה פועלת, אבא?
החבר׳ה האלה לא ממהרים.
השוטרים לא עוצרים אותנו כי הם חושבים שאנחנו מסיעים מטופלים.
ולא שתי גופות.
אם אכבה את הסירנה,
אלפי מכוניות סיור משטרתיות יופיעו משום מקום.
הנה, קח את זה.
אוקיי. זה הסוד שלנו.
כן. היא הייתה בהיריון.
את מתה על זה.
את פאקינג מתה על זה.
לא, לא אשתה מסקל שוב לעולם. בחיים לא.
אמרת את זה בסוף שבוע שעבר.
היי, אבל צ׳יץ היה אמור להזכיר לי את זה. - לא, לא.
״צ׳יץ״?
כן זה הכינוי עכשיו. - כן, צ׳יץ.
ממתי? - מאז המסיבה שהייתה שישי שעבר.
הייתה מסיבה מדהימה. - מהמסיבה שהייתה בשבת, לא?
לא, זו הייתה פאקינג מצחיקה.
אני רק זוכרת ששתית שוט אחרי שוט.
בזה אחר זה.
ואז שכבת בשירותים ושרת...
לענטז ולבכות - לנענע, לנענע
לא יכולה להפסיק לבכות רוצה למות
אבל לא לפני שאתן הכול עם דון עומאר
זה מגניב, הקטע עם צ׳יץ. מגניב.
לאן את הולכת? - חכי!
גם את רוצה כינוי?
מה דעתך על ״עילוי וגאון היסטולוגי״?
זה טוב.
זה טוב, אחותי. - כן.
לאיזו מסיבה הלכת, טמיו?
כן, אחותי. יש לך שקיות ענקיות מתחת לעיניים.
לא, השקיות מתחת לעיניים שלך פאקינג אדירות, אחותי.
בטוח יצאת עם חבורת אנשים שאת מעדיפה על פנינו. אני יודע.
תראו, זה ד״ר לונה השווה. - מי זה?
היי, ראול. בוקר טוב.
היי. - רוצה לאכול יחד צהריים?
תודה, אבל אני לא יכול. יש לי הרצאה באוניברסיטה אחרת.
אוקיי, אז נתראה מחר.
כן. - ביי-ביי.
שיט, רג׳ינה. מה קרה? - מה, אחותי? לא אכפת לי.
אני לא מורידה את העיניים מהמטרה.
אז נלמד היום בדירה של רג׳י או מה?
כן, בואו. - את באה?
כן, אבל נתראה מאוחר יותר. יש לי כמה דברים לעשות.
בחייך. - נשבעת.
אני אבוא. - טוב.
אוקיי.
אתה פתטי
ולא רק עכשיו אני אתלטי
מפוצץ בטסטוסטרון זה לא אתי
מתרברב כמה שבא לי מזל שאתה פרמדיק אבל אל תתעסק איתי
אתה תחזור הביתה באמבולנס שלך
הפחד אוכל אותי אבל אתה מבלף זה בטוח
אומרים שזה קרב אבל אתה לא נראה קשוח
אני אנהג באמבולנס שלי הגלגל נפוח
לוקח את ההגה לידיים נוסע נגד הרוח
קח את ההגה לידיים זה לא ממש נחוץ
טירונים כמוך באים והולכים אתה כישלון חרוץ
הוא חושב שהוא שווה אבל מהאצבע הוא מצוץ
פנים יפות לא הופכות אותך ליריב פיצוץ
תקשיב, אחי בחייך, בוא נלחץ יד
אני לא מתכוון לנצח אבל החרוזים שלי עמוק חודרים
הוא מקנא כי הייתי הכי חתיך בתיכון
הוא מתעצבן כי אחותי הקטנה אמרה שהוא ממש טיפשון
כל הכבוד, אחי.
- איפה קריסיס?
נראה לי שהיא שם.
אתה סתם מבוזבז, מר אסטופז.
אני מרגיש בנוח
מפיל אותם בזה אחר זה
קריסיס!
ניצחתי את אסטופז.
כרגע ניצחתי את אסטופז, מותק.
את בסדר?
מה זה?
שנים קווים זה סימן טוב?
פישלנו. אני בהיריון.
את פאקינג צוחקת, קריסיס.
אהובי, אם נביא אותו לעולם...
עדיין תבוא איתי לארה״ב או לא?
אני לא רוצה להישאר במדינה הזו בשביל שום דבר.
ההורים שלי ואני לא שייכים לכאן או לכל מקום אחר.
אין מצב שאני נשארת פה.
ומי נהיה בארה״ב?
זה יהיה אותו דבר, קריסיס.
יהיה טוב יותר שם.
או אולי לא.
לפחות זה יהיה שונה. אני...
אני לא רוצה להישאר פה.
ואתה יודע את זה.
אם תעזבי, אני אבוא איתך. אני פאקינג אבוא איתך.
אבל אני לא יכול לעשות למשפחה שלי מה שאימא שלי עשתה לנו.
האישה הזו עזבה בלי לומר כלום.
אני חייב לספר למשפחה שלי.
את בסדר?
כן, בסדר.
אתה ממש צודק.
אנחנו לא צריכים להיות... הורים כרגע, נכון?
אוקיי.
מה נסגר? אמרתי משהו לא במקום?
קריסיס! חכי, תני לי קצת זמן.
בית לוויות טורס -
אני תוהה איך זה מרגיש. - למות?
כשאין לך גרוש.
הייתה לו משפחה? - כן...
אבל הם אפילו לא היו יכולים להרשות לעצמם את קרון המתים.
אני מודה לך שעזרת לי והסעת אותם לכאן.
תמורת סכום זעום כל כך.
בשביל זה יש חברים, צ׳מו.
מה קרה?
אפשר לעזור לך?
אני סתם רוצה לקנות סירנה טובה לאמבולנס.
מעולה.
לא, אלה אמריקאיות.
אתה יודע.
אם אתה רוצה לעזור בבקרים,
אתה מוזמן בחום.
וגם, אם אתה רוצה לספר לי את האמת...
בוא.
מים קדושים מים לשתייה -
אתה נראה כאילו שרצת.
אתה מזיע לגמרי.
חם בחוץ.
לא אמרת שאתה רעב?
יש פה ריח מוזר, לא?
אתה לא מריח ריח של... - גופות?
לא.
זה בטח הצ׳וריסו.
יש לו ריח חזק.
טעים?
אבא, רוחות המתים עלולות להיתקע פה?
אולי הן נתקעות על הגג.
בגלל זה הן לא מגיעות לגן עדן.
ובגלל זה הריח שלהן נתקע פה.
תקשיב...
אם זה מדאיג אותך,
ננקה את האמבולנס עם מים קדושים.
כדי להיפטר מהאנרגיות הרעות.
אוקיי.
מן הסתם יש דברים שנהנים מהם יותר כשהם נשמרים בסוד.
ד״ר ראול.
די מגניב לדעת שרק את יודעת עליהם, את ולא אף אחד אחר.
לא?
הוא דלוק עלייך.
מה?
הידיד שלך.
לא. איזה מעפן. לא.
היום נהיה רק שנינו, כן?
תביא את הציוד.
קדימה.
סליחה.
אבא!
לא נשארו מים קדושים. - מה?
לא נשארו מים קדושים...
תשפוך...
שלוש טיפות כלור ושתי טיפות מים קדושים.
ואז הרוחות יעלו ישר לגן עדן.
אחותי, הגעת!
אמרתי שאבוא. - את תמיד אומרת שתבואי.
פאקינג רג׳ינה. די עם זה.
בואי.
אתה הולך? - כן.
בואי, אני רוצה להראות לך את החדר שהתפנה.
אולי תרצי אותו.
נשמע טוב.
נראה שהוא תפוס.
מה שלומך? - טוב, ואת?
לא היינו אמורות ללמוד? - ולטפל בהנגאובר.
מריגבי, איזו הפתעה.
מה קורה?
היי, רוצה בירה?
לא, אני בסדר. - בטוחה?
כן.
יש לך קפה?
קפה, אחותי? - קפה, אחותי.
תמיד יש לנו קצת קפה במטבח. - יופי.
תמיד יש קפה במטבח.
כן, ו...
אני ממש שמח לראות אותך.
אני סופר שמחה לראות אותך.
לא אמרת לי שאתה אוהב לרקוד.
מה אני אגיד לך?
אני ספרדי מוזר. - בחייך.
ברצינות?
בקושי יש לי זמן.
אני צריכה ללכת לעשות כמה דברים עם המשפחה שלי מאוחר יותר.
אילו דברים?
עבודה, סידורים...
המצב לא פשוט בבית.
אני יכול לעזור לך?
לא, תודה.
אבל יודע מה?
אני רוצה להירגע,
להתנתק,
ליהנות.
כמו שאתה עשית שם.
נראית ממש עסוק.
טוב, אני פה עכשיו.
רוצה קצת?
מושלם.
נלך על זה.
טוב... לחיים.
לחיים.
מה שעשית שם... - א-הא?
לא היה לרקוד.
סליחה?
לא רקדת. - אבל ראית אותי.
זה לא נחשב לרקוד. אני אלמד אותך.
את תלמדי אותי לרקוד? - אתה מפחד?
אני לא מפחד.
אוקיי, שנלך? - אוקיי. קדימה.
וואו, אני פאקינג אומן.
זה פאקינג מחריד.
לפחות מישהו במשפחה הזו מוכשר.
זה כישוף?
היי.
לעולם לא נעשה את זה שוב. זה כדי לקבל עבודה.
חוץ מזה, ניקית את האמבולנס עם מים קדושים, לא?
אנחנו מוגנים.
תדליק את זה. - למה?
בוא נבקש טובה מהשטן.
זהו זה.
שטן, שטן, בוא, רשע שכמוך.
עזור לנו. עשה שמישהו יימצא בסכנה.
אוי, לא.
עכשיו תכבה את זה עם מים קדושים.
המון תאונות קטנות.
המון כסף וכולם בריאים ושלמים.
תכבה.
מה אם אלה לא מים קדושים?
אל תגיד את זה אפילו. למה שאלה לא יהיו מים קדושים?
תקדש את עצמך.
מה קורה, אבא?
היי, מתוקה!
היי, אתה עושה איזה טקס או משהו?
אחותי, אני מריח אותך מכאן. מישהי נהנתה.
קחי איזו סוכריית מנטה.
קדימה, קטנצ׳יק!
רואה? אמרתי לך.
שהשטן יבורך!
יש לנו מקרה חירום...
תמצצו, בני זונות!
קדימה, רמון!
זוזו הצידה תנו לי לעבור
אני פרמדיק לא פושע
רמון, פספסת את היציאה.
רמון?
רמון!
מה נסגר?
מה קורה? - מה קרה?
מה קורה?
שיט.
מה נסגר?
אתה בסדר? - כן.
רמון!
פאק, רמון!
הוא לא מגיב. יש לו פאקינג התקף לב.
תעזרו לי להוריד אותו.
מה קרה?
תכינו את האלונקה.
אתה בסדר? הכול בסדר? - רמון! בוא לעזור!
אנחנו צריכים עזרה!
שיט, מריגבי! תעזרי לי! - אני באה!
האלונקה! אני באה.
תחזיק מעמד.
האלונקה, חוליו!
תביאי את האלונקה מייד! תפסתי אותו.
חכה פה.
האלונקה, למען השם! - פאק! רמון!
תעזור לי! חוליו!
שיט.
נמוך יותר! תוריד אותה!
תעזור! - מהר יותר!
טוב. קדימה, רמון.
אוקיי.
קדימה! - אחת...
שתיים...
שלוש...
בוא נתקדם. - קדימה.
נעלה אותו בספירה לשלוש.
אחת... שתיים... - אחת... שתיים...
תדחפי! אוקיי.
מים.
בואו נזוז! תודה!
תודה! תיכנס, חוליו! תיכנס.
בואו נזוז כבר. - קדימה.
טנדר לבן! זוז, בבקשה!
זוז, בבקשה! זה מקרה חירום!
תעזור לי. תביא את החמצן ותן לו הכול. אוקיי?
קדימה!
קדימה, חוליו!
הוא בהכרה?
תכין הכול כדי שאוכל לתת לו עירוי. אוקיי, חוליו?
בוא ניסע לבית החולים סנטרל.
אין מצב! הוא רחוק מדי.
אמרתי שנוסעים לבית החולים סנטרל.
בבקשה, רכב אדום! תפנה את הדרך! יש לנו מקרה חירום!
תסמס למספר הזה ותכתוב שלאבא שלי יש התקף לב.
שיט. התקף לב. - תעשה את זה, למען השם!
בבקשה! לפנות את הדרך! - קדימה, אבא. אתה תהיה בסדר.
אתה תהיה בסדר.
קדימה, אבא. טוב?
החזרתי לו את הדופק.
אתה תהיה בסדר.
מהר!
רמון!
לאט. אתה תהיה בסדר, אבא. אנחנו בבית החולים. אוקיי?
לאט.
היי!
תירגעי.
מה קרה לו?
החזרתי לו את הדופק. מדדתי 60, 40 ו-50 פעימות בדקה.
כמה זמן הוא היה בדום לב?
עשר דקות בערך.
תני לנו לטפל בזה.
זה באשמתי כי זימנתי את השטן.
לא, זה קרה באשמתי
כי שתיתי מים קדושים ולא אמרתי לאף אחד.
מה?
שתיתי אותם אחרי ששיחקתי כדורגל עם הילדים בבית הלוויות.
בית הלוויות?
בשביל התרופה... - איזו תרופה, חוליו?
ידעת שהלב שלו לא במצב טוב?
הוא אמר לי לשמור את זה בסוד. הוא אמר שיהיה בסדר.
לא. בנאדם. לא שומרים סודות במשפחה.
חוליו, אתה חייב לדבר על דברים כאלה.
גם אם הבטחת לא לספר.
אתה מבין שזה עניין של חיים ומוות
והיינו יכולים למנוע את זה?
הוא יהיה בסדר?
כן. קוראים לו רמון טמיו, נכון?
אני מצטער.
למי את מתקשרת?
לאימא שלך. - לעזאזל איתה. את רצינית?
למה את פאקינג מתקשרת ללטיסיה?
זה לא מעניין אותה. - זכותה לדעת.
לא, אין לה זכות.
כבר שלוש שנים אין לה זכות לדעת.
לא אכפת לה מאיתנו.
כן אכפת לה מאיתנו.
היא אמרה לאבא שהיא תתמוך בו כלכלית אם אלך לגור איתה,
אבל נבהלתי וברחתי.
מתי ראית אותה, חוליו?
ולמה לא סיפרת לנו?
אין לה בושה. כאילו...
יש חדשות בקשר לאבא.
היי.
כמה זה רע?
לאבא שלך היה פרפור חדרים.
יש לו מחלת לב כרונית.
הצלחנו לייצב אותו, אבל זה לא היה פשוט.
את איתי? - כן.
צריך לאשפז אותו במחלקה הקרדיולוגית.
יש לו ביטוח רפואי?
לא.
הוא זקוק לניתוח. אין אפשרות אחרת?
הוא צריך צנתור לב.
לאחר מכן נדע אם הוא זקוק לניתוח מעקפים.
יש לו טרשת עורקים מתקדמת וחמורה.
זה לא זול ו...
ואני לא יודע כמה זמן ייקח לקבוע לו ניתוח
אם נצליח לבטח אותו בקופת חולים.
מה אפשר לעשות בינתיים?
בינתיים נרשום לו נוגדי פקקת וניטרוגליצרין.
אבל זה ניתוח בסיכון גבוה.
תעוקת לב או התקף לב נוסף עלולים לקרות
גם בעקבות פעילות מינימלית מאוד.
הוא צריך לנוח במיטה.
אוקיי. אוקיי.
אני מצטער. הלוואי שיכולתי לעשות יותר, אבל אני לא קרדיולוג.
תודה על העזרה.
אבל...
הוא יחיה, נכון?
אני לא יכול להבטיח כלום.
הבעיה היא לא הסודות.
הבעיה היא לחשוב שהאחר אינו מסוגל להתמודד עם האמת,
שאתה לא מוכן ושצריך לבחור בשבילך.
והאמת היא...
שאני לא יודעת אם אנחנו מוכנים לאבד את אבא שלי.
תרגום: גלעד וייס