DELTA ŘEKY EBRO
- Je to všechno? - Ano, je.
90 centů.
Dobře. Drobné si nechte.
Děkuji vám.
- Počkej chvilku, přivezu dodávku. - Pospěš si.
To je ale exot.
Co to sakra je?
Stůj, ty hajzle!
Jak jsi to udělal? Vylez.
Vylez. Sakra.
Pusť to kladivo.
Nebo co, fešáku?
Nenuť mě k tomu.
Stůj!
Nepřibližuj se!
Iane!
Iane, synku!
Iane, prober se.
Cos to udělal? Pojď.
Rychle!
Pomoc!
- Pomoc! - Nebojte se, paní.
- Co se stalo? - Střelili mě.
- Kam? - Střelili mě.
Nejste zraněná. Netrefili vás, klid.
Ani náhodou!
Okradli mě.
Ta dodávka!
Letos je už třetí.
- Je kradená. - Ale tahle se mi líbí.
Dělej, co musíš, ale ať ji neuvidí.
Proč jsi to sakra udělal?
Nepamatuješ si pravidla? Máme dvě.
Pravidlo číslo jedna, buď nenápadnej.
A číslo dvě, s rodinou si nezahrávej. Já vím.
Proč musíme pořád paběrkovat?
Mohli bychom provést loupež, a žít si blaze!
Iane, prosím, už ne.
Zajdu do banky.
Přesvědčím je, že mám šek, a peníze zdarma!
Ne. Už jsem ti to říkal. Banky jsou vysoká liga,
my hrajeme nižší ligu.
Našli by nás, než bychom stačili utratit euro.
Našli by nás? Kdo?
Vysvětlím ti to.
Když tě chytí, vezmou tě do laborky. Pamatuj na to.
Provedou ti testy bez tvýho svolení.
Proto máme pravidla. Abychom žili klidně, respektuj je.
Kód 10-43, násilná loupež.
Podezřelý jede v Lancii Delta.
Na jih po silnici 212.
Okamžitě zastavte.
Opakuji, zastavte!
Iane. Počkej.
Co to děláš?
Okamžitě zastavte!
Iane, nejsi tak dobrej, jak si myslíš.
Zastavte...
Plnou nádrž, šéfe?
ČERPACÍ STANICE
HLAVNÍ ULICE
Ano. Dívám se na to.
Dobrá práce.
Otočte to. Připravte helikoptéru.
Konečně.
Paco! Moje Paco.
Krásko!
Pojď sem.
Zpívám ničeho se neboj
Protože všecičko
Bude v pořádku
Hodně štěstí, zdraví
A je to.
Dobře, tati. Slyšel jsem tě!
Přestaň zpívat. Bolí mě hlava.
Všechno nejlepší k narozeninám od táty
Hodně štěstí, zdraví
- Přej si něco. - Dobře.
Jupí!
Díky, tati.
Celou noc jsem přemýšlel.
A mám plán.
Najdu si práci jako mechanik.
Aby ses mohl zaměřit na svůj titul z biologie.
S tvým mozkem to nezabere moc času.
A začneme žít!
Už jsme přišli o tvou matku.
Nechci přijít i o tebe.
Víš, o čem ještě jsem přemýšlel? Hele.
Podívej.
Není krásná?
Den, kdy jsi zjistil, že dokážeš všechny ty věci, co děláš.
Jako dítě jsi byl posedlý dvěma věcmi:
sušenkami ve tvaru zvířat a balonky. „Balonek.“
Pořád jsi nás otravoval, abychom ti koupili další balonky.
A v ten den, kdo ví,
tě to už asi přestalo bavit.
A rozhodl ses, že si je vyrobíš sám.
Později, nevím proč,
jsi je najednou všechny prasknul.
Půjdu.
Ne. Kam? Vrať se.
- Říkal jsem ti to včera. Mám plány. - Jasně, ale není to dobrý nápad.
Žiju na téhle lodi už roky.
Podle tvých pravidel.
Poslouchej.
Jdu jen na chvíli do pasáže.
Je udělat pro jednou něco normálního tak nebezpečný?
- Já jen, že... - Pro jednou.
Ty nejsi normální.
Po tom, co jsi včera předvedl,
- nemůžeme riskovat. - Chtěla tě praštit kladivem.
- Víš to? - Jo a cením si toho.
Synku, o mě se neboj.
Záleží jen na tobě.
Nepřipadá mi to tak.
Počkej chvilku.
PRO IANA
Přísahám.
Bylo to krupobití.
- Tady krupobití nikdy nebylo. - To ještě není to nejpodivnější.
Požádal jsem o záběry z auta
a z obchodu.
A záběry z kamer na čerpací stanici.
A víš co? Už bylo zabavené.
„Tvoji kolegové,“ řekli.
Hledali toho kluka a jeho otce.
Ti parchanti.
Sakra!
Jsi v pořádku?
Ne, hledám ho.
Bruce Honga.
Váš bratr. Kde je?
To bych taky rád věděl.
Má moc práce, bojuje za...
- Bruce je bratr Dragona Honga. - Iane!
Pojď sem, klon Bruce Lee se chystá rozpoutat peklo.
Zdáš se být velmi sebevědomý. Jsi také laskavý.
Samozřejmě. Ještě víc než ty.
Iane?
Děkuji za ten trik na policii.
Agentura by tě jinak nenašla.
Agentura?
Na neoficiální organizaci to zní až moc oficiálně.
Pořád jim říkáte „vnímači“?
Vnímač. Jednotné číslo.
Zbývá jen jeden.
A věř mi, je na pokraji sil.
Kde je ten kluk?
Je mi jedno, co mi uděláte.
Nebudu to opakovat.
Máme ho.
Tři kilometry odsud. Jeho dodávka je u pasáže.
Vcházím do pasáže.
Vnímač v areálu.
Vnímač v areálu! Čekám na rozkazy a posily!
Změna priorit.
Chyťte vnímače.
Nesmí se k tomu klukovi přiblížit.
Cíl zaměřen.
Míří k východu. Čekám na rozkazy.
Jděte po něm.
- Ani se na něj nedívej. - Nejsi tu v bezpečí. Pojďme. Hned!
Viděl jsi, čeho je ten chlap schopný. Existuje víc lidí, jako jsi ty.
Pojď se mnou, jestli chceš žít.
Nemáme celou noc, chlapče.
Je to na tobě.
Tati...
- Tati! - Sedni si.
Tati!
Co to děláš?
Omlouvám se.
ZPRACOVÁVÁM VZOREK KRVE
Máme toho kluka. Posílám vzorky k analýze.
- Vnímač zatarasil cestu. - Nevěř tomu. Pokračuj.
Omlouvám se za tu helmu, Iane.
Musím zajistit bezpečnost svého týmu.
Jsem doktorka Levinová, ale můžeš mi říkat Adriana.
Je mi jedno, kdo jsi.
Co tady dělám?
Podívejme se na historii.
Nemáš pocit, že svět spěje k horšímu?
Každá nová vláda slibuje změnu a naději, když bude zvolena.
Ale nakonec dělá přesně to, co ta předchozí.
Tvrdí jedno, a dělá opak.
Svět, ve kterém žijeme, je definován mocí.
Ale skutečná moc se nedá koupit penězi,
vědomostmi nebo technologií.
Dosáhne se jí schopností vytvořit lež a zůstat neviditelným.
Tím, že ostatní donutíme uvěřit tomu, čemu chceme.
A nakonec, pokud to nepovede ke konkrétnímu činu,
přimět je jednat proti své vůli,
a přesměrovat průběh dějin.
To je skutečná moc.
Jsme ve válce, chlapče.
S Vnímavostí.
Nevím, co to je.
Organizace lidí se schopnostmi, jaké máš ty.
Už roky ovládají sféry moci,
ovládají mysl a rozhodnutí mocných lidí.
Vůdců, politiků a armády.
Nezáleží na tom, kdo je ve vedení.
Nakonec budou stejně následovat cestu určenou Vnímavostí.
Jsme tu, abychom tomu zabránili.
Zachovat tu trochu demokracie, která na světě zbyla.
Co to má společného se mnou?
Jsi stále naživu, protože jsme se k tobě dostali dřív než on.
Kdo to byl?
Ten muž.
Vnímač.
- Kdo? - Vnímač.
Věříme, že poslední z Vnímavosti.
Dokáže promítat obrazy jako ty.
A pár dalších věcí.
Je nejmocnější z těch, jimž jsme čelili.
Chce, aby ses k němu přidal.
Když to neuděláš, zabije tě.
Super. Zabije mě.
A co chceš ty?
Chci, abys pracoval se mnou.
A také vzorec z tvojí krve.
Jaký vzorec?
Ten, který dokáže vytvořit, nebo zrušit tvoje schopnosti.
Co ještě umíš promítat?
Větší předměty?
Prostředí?
Lidi?
Lidi? To jsem zkoušel mnohokrát, ale nejde to.
Jde.
Kde je můj otec?
Nechci ti ublížit, Iane.
- Řekni mi, kde je. - Zatím ne.
- Řekni mi to. - Chci ti pomoct.
Kde je můj otec?
Sedni si.
Nejdřív pro mě něco udělej. Pak můžeš vidět svého otce.
Ukaž mi, co dokážeš.
Chci, abys mě přesvědčil, že jsem na pláži.
Je slunečno.
Bílý písek.
Piju mojito.
Mám u sebe čivavu.
Podívej, doktorko. Takhle to nefunguje.
Můžu tě přimět něco vidět,
ale nic tak velkolepýho.
Neboj se. Zvládneš to.
Emoce jsou skvělý způsob, jak usměrnit svou sílu.
Čím jsou intenzivnější, tím větší je tvoje schopnost promítat.
Najdi silnou emoci a promítni ji na mě.
Podívej se do sebe.
Jistě jsi měl těžké dětství, že?
Jak to myslíš?
Hledala jsem tě celé roky.
Ale Vicenteovi se tě podařilo ukrýt.
Umím si představit, že jste šli z města do města.
Žádná škola.
Žádní přátelé.
Žádná matka.
Teď ta čivava.
Moucha?
Vážně?
Teď chci jít domů a nechat mouchu, aby mě následovala ve smyčce.
Promítání, ale bez konce.
Subjekt ani netuší, že to není skutečné.
Jako nemocný člověk, který vidí věci, co ostatní ne.
Moje realita teď bude tu smyčku neustále zahrnovat.
Tvoje bezplatná zkušební verze skončila.
Pokud chceš víc,
ukaž mi mého otce.
Tati!
Jsi v pořádku?
Pomoz mi.
- Pomoz mi, synku. - Ublížili ti?
Měl by ses o sebe starat sám.
Už nejsi dítě.
Počkej.
Vy se znáte?
Zjisti si to sám.
Běž do jeho vzpomínek.
Cože?
Nestane se ti někdy,
že tě najednou přepadnou kousky života někoho jiného?
Mohl bys to ovládat.
Podívat se, co v těch vzpomínkách je a projít si je.
To je druhá moc.
Možná narazíš na prázdná místa. Naučíš se jim vyhýbat.
Iane, neposlouchej ji. Jen na tobě chtějí dělat testy.
Nabízím mu pravdu.
- O čem to mluví? - Neposlouchej ji!
Všechno, co říkají, je lež.
Proč se tedy bojíš?
Jdi dovnitř a zjisti, kdo je ta žena.
Adriano...
Žádám tě, prosím.
Iane, prosím.
Prosím.
Jen se to tím zhorší.
Já tě prosím!
Pracujte dál. Zjistím, co se děje.
Vicente, co to děláš?
Nech ho být. Není tvůj.
Chopte se ho!
Co to sakra bylo?
Viděl jsi ji?
Ne. Viděl jsem jen tebe a tátu.
A dítě.
Vzal si ho.
Byl jsem to já.
To dítě jsem byl já.
Není to můj otec.
Přesně tak, Iane.
Utekl s tebou.
Chápu, že to pro tebe může být těžké.
Ale tvá matka může být stále naživu.
Jeho potenciál je ohromující.
Věděla jsem, že se bude učit rychle, ale ne až tak.
Podívejte na jeho neurotrofní faktor.
Vymyká se všem tabulkám.
Nemáte zlepšovat jeho výkon.
Vaším úkolem je získat ten vzorec.
- V jeho těle po něm není ani stopy. - To není možné.
Kde jinde by k těm schopnostem přišel?
Možná je zdědil po rodičích.
To je absurdní.
- Vnímači jsou neplodní. - Přesně.
Kominski zajistil, aby se nemohli rozmnožovat.
- Sama jste je očkovala. - Proto je Ian tak jedinečný.
Možná je prvním přirozeným vnímačem.
Vždycky jsem to tušila,
ale Vicente ho vzal dřív, než jsem to prokázala.
To není podstatné, doktorko.
Pokud ten vzorec v sobě nemá, je jen...
nepohodlný.
Zbavte se ho, než se stane přítěží.
To by byla obrovská chyba.
Až nastane čas, Ian by mohl být naší jedinou obranou vůči Mulovi.
- Mula je mýtus. - Co když ne?
Myslím, že Ian by mohl projevit třetí moc.
Dávejte si pozor, doktorko.
Viděl jsem stejný záblesk v očích Kominského.
A víte, jak to dopadlo.
Vstávej, chlapče.
Víš, kde jsi?
Jsi laboratorní krysa.
A víš, co se s nimi dělá.
Musíme se odsud dostat. Umíš bojovat?
Tady to máte, doktorko.
Díky.
Doktore.
Musíme ty testy zopakovat.
NTF mělo neplatnou hodnotu.
A bylo by dobré...
Jak jsem říkala, ten kluk...
Měl byste vědět, že jsme ještě nikdy nepodávali
tak vysoké dávky.
Dobře, za chvíli se vrátím.
IAN QUIJANO NAČÍTÁ SE
NEUROTROFNÍ FAKTOR: 204 %
Pospěš!
Pojď!
Na co čekáš?
Počkej chvilku.
Nemůžeme odejít bez mého otce.
Viděl jsi, že to není tvůj otec. Nech ho tu.
Je k ničemu.
Může nám pomoct.
Moje odpovědi jsou v jeho vzpomínkách.
Spusťte alarm!
Zavřete oblast.
Zajistěte přístupové body!
Přestaňte dělat blbosti. Ten kluk se odsud nesmí dostat živý.
Vydejte rozkaz.
Tyhle.
- Dej mi je. - Ne. Já budu řídit.
Skrč se, synku. Připoutej se.
Neříkej mi synku.
Konečně jsi to udělal. Dostal ses mi do hlavy!
Ano, dostal jsem se tam!
Pozor!
Chtěl jsem ti to říct.
Ale není to snadný. Není!
Co tu děláte? Běžte do své kanceláře.
Ten kluk utekl.
Zastřelte ho. Nařízení shora.
Iane, prosím, už jsme je ztratili.
Pozor!
Opatrně.
Tak. Pojď.
Ester.
Pojď sem.
Proč mi pomáháš?
Můžu ti pomoct...
nebo tě zabít.
Raduj se, kluku. Ještě jsem tě nezabila.
Umíš si taky...
pohrávat s myslí?
Pracuješ pro Odboj, že?
Vnímavost.
A ne, neumím si pohrávat s myslí.
Líbí se ti tahle písnička?
Mám ráda klasiku.
Jednou mě Vicente přistihl, jak dělám blbiny na nadjezdu.
Sledoval jsem, jak se auta vyhýbají míčům, které jsem promítal.
Naučil mě je poprskat.
Myslíš plivat na ně.
Jo, jasně.
Ukázalo se, že to není můj táta.
Vlastně je to ironie.
Myslel jsem, že to já všem vytvářím iluze.
Jsem idiot.
Svět vytvářel iluze pro mě.
Iane, to, co tě odlišuje, tě dělá silným.
Chápu, že to není snadné, ale být jedinečný není špatné.
Musíš si věřit a následovat své srdce.
A až k tomu dojde, můžou se začít bát.
Budeš nezastavitelný.
- Písnička skončila. - Jo.
Promluvme si!
Kokot.
Vím, že hluboko uvnitř ho máš rád.
Ale je to opilec a přítěž.
- To je blbost. - Nechci se hádat.
To je prostě fakt.
- Co mám dělat? - Nevím.
Chtěl jsi ho tu mít.
Chci vědět, kdo jsem.
Co jsem zač.
Na co čekáš?
Vstup tam a najdi odpovědi.
Můžeš jít dovnitř a změřit subjekt.
Vsadím se, že tě o to šéf požádal osobně.
12K WOJDYNSKA ULICE VARŠAVA, POLSKO
Kominski mu chce dát ten vzorec dnes večer.
Iane. Co jsi viděl?
Dobré ráno. Jak vám mohu pomoci?
V malých bankovkách.
- Prosím. - Nemáme tolik peněz.
O výběr 50 000 euro musíte předem zažádat.
Prosím, počkejte tu.
Počkejte.
Asi jste to přečetla špatně.
Kéž by to bylo 50 000.
Pět tisíc. To je rozdíl.
- Dobře, podepište to tady a tady. - Jistě.
Pět tisíc.
V malých bankovkách.
Děkuji.
Nemáte zač.
OMLOUVÁM SE
Ochranko!
Ochranko! Chyťte toho kluka!
Utíkej.
Utíkej!
Už ani krok!
Stůj!
To bylo úplně boží!
Nebude se mu to ani trochu líbit.
Tohle jsem vždycky chtěla udělat.
Přestaň!
Kde je Vicente?
Na.
Nejspíš je v baru. Však víš.
Počkej tady.
Iane, promítání nefunguje na zrcadla ani na mě.
Vidím, že Adriana odvedla dobrou práci, když tě proti mě poštvala. Uklidni se.
Jsem klidnej!
Uklidni se.
- Chci ti pomoct. - Nepotřebuji tvoji pomoc.
Vstávej!
Klid! Podívej se na mě.
Uklidni se! Dýchej.
Není ti divné, že už po tobě Agentura nejde?
To já. Zbavil jsem tě jich.
Jsme na stejné straně, Iane. Věř mi.
Tohle je pro tvé dobro.
Přestaň!
To bylo úplně boží!
Utíkej!
Ochranko! Chyťte toho kluka!
Chci vědět, kdo jsem.
Co jsem zač.
Na co čekáš?
Vstup tam a najdi odpovědi.
Ten vědec je na penzi a žije na předměstí Varšavy.
...na předměstí Varšavy.
To je naše jediná možnost.
Brzy se uvidíme.
Iane.
Co se tu stalo?
Iane!
Pojď.
Copak nevidíš, jak je to vážný?
Všichni o tom mluví.
Je to tvoje vina.
Kdybys mi řekl pravdu, nebyli bychom tu.
Kromě toho potřebujeme peníze.
Na co?
Jedeme do Varšavy.
Proč chceš jet k sakru do Varšavy?
Víš moc dobře, co je ve Varšavě.
Kominski.
- Zase ses mi dostal do hlavy. - Jo.
Měl jsi příležitosti říct mi svá tajemství.
Ale vždy se rozhodneš to neudělat.
Co se děje? Nevěříš mi?
Věřit ti?
Jak ti mám sakra věřit?
Celej život jsi mi lhal!
- Chtěl jsem ti to říct! - Unesl jsi mě!
Ukradl jsi mě mým rodičům.
A donutil jsi mě vést tvůj podělanej život.
Udělal jsi ze mě trosku.
Jako jsi ty.
A ty balonky?
Co to sakra bylo?
Bavil ses těmi kecy, co jsi mi vyprávěl?
Všechno, co jsem udělal, bylo pro tebe.
Není tak těžký to pochopit.
- Ale když porušíš pravidla... - Jaký pravidla?
Nezahrávat si s „rodinou“?
- Ne. - Ne? Protože ty nejsi můj otec!
Uklidněme se.
Izolováním od světa jsem tě chránil.
- Vím, že jsem nebyl dokonalej otec... - Nejsi můj otec!
Máš pravdu.
Nejsem tvůj otec.
Ale ty jsi můj syn.
Poslouchej mě,
protože to můžu říct jen jednou.
Máš dvě možnosti.
Pokračuj takhle dál a zaručuju ti, že ti to přinese jen bolest.
A utrpení.
Nebo pojď se mnou.
A začneme spolu nový život.
Ty a já. Sami dva.
Spolu. Jako na začátku.
Začíná být příliš sebejistý. Co ještě máme?
Sériová čísla ukradených bankovek. Sledujeme nákupy.
- Ano? - Máme ho. Koupil si jízdenky na vlak.
Aktivujte protokol.
Snaží se zmizet.
Ne, nesnaží.
Chce odpovědi.
VARŠAVA
Dobře.
Kominski.
Ale ten krok jsem předpokládala.
- Sleduji ho. - Jestli máte pravdu,
mohl by získat přístup ke třetí moci. Je to příliš nebezpečné.
Musí být okamžitě odstraněn.
Potvrzuji. Jsou tady.
Připadá mi to jako domov.
Vypadá to, že tu nikdo nebydlí.
- Tak proč šeptáš? - Nevím.
Nic tu není.
Ani nikdo.
Jsme zase na začátku.
Na bodu nula.
Cože?
„Bod nula“ zní líp.
Místnost z mých snů.
Strávil jsem tu hodiny hraním s mámou.
Vzpomínám si na králíčka, kterej...
Pamatuju si ho většího.
Nemůžeš mít vzpomínky z takového věku.
Něco tu nesedí.
Nesedí tu, že v mých snech byl větší.
Paměť nefunguje tak, jak si myslíš.
Obraz může vyvolat vzpomínku.
Ale u tak malého dítěte?
- Kolik ti bylo let? - Rok nebo tak nějak.
PROJEKT: VNÍMAVOST
To jsou její deníky.
To je ona.
Ten sen se pořád opakuje.
Jsem v té bílé místnosti.
A ona vždycky zpívá.
Ničeho se neboj
Protože všecičko
Bude v pořádku
Zlato, neboj se.
Jmenuje se Urszula.
Urszula Kominski.
Jsi Kominského vnuk.
Pití ti nepomůže zapomenout.
Takhle teď všechno řešíš?
Minule jsi nebyla tak milá. Co chceš?
Víme, že Ian teď pracuje sám.
Vystopovali jsme ho snadno.
Když ho dokážeme najít my,
tak ho najde i vnímač.
Kdybyste mu chtěli pomoct, mohli jste...
- ho nechat na pokoji. - Není to tak snadný.
Ian je jediný člověk,
který by mohl čelit Mulovi. Je naší jedinou nadějí.
Podívej se na sebe.
Po všech těch letech pořád mluvíš o Mulovi.
Neutrální půda.
To jsem si vybral já.
Vnímavost na jedné straně,
Agentura na druhé, a kluk se mnou uprostřed.
Neovlivní nás ani jedna strana.
Jde si svou vlastní cestou.
Musím to respektovat.
Ian už není chráněný.
Je sám, ztracený a snadno zmanipulovatelný.
Zatímco ty zůstáváš uprostřed.
Měl bys přestat pít
a pro jednou být skutečným otcem.
Musí tu být nějaké stopy.
Ester?
Ale... Co to děláš?
- Pomáhám ti. - Pomáháš mi?
- O co tu jde? - Chtěl jsi odpovědi.
Poslechni si, co ti chce říct.
Nepřibližuj se.
- Nechci ti ublížit. - Stůj!
Chci si jen promluvit.
Ale já ne. Jdi pryč!
Řekl jsem stůj!
Stůj!
Tahle je opravdová.
Kdybych tě chtěl zabít, udělám to. Ruce dolů.
Vím, že hledáš své rodiče.
Hledal jsem tě, synu.
Ty?
Nevěřím ti ani slovo.
Jsme produkt, Iane.
Výtvor.
Plody tajného programu vytvořeného v 50. letech po druhé světové válce.
Existovala skupina dobrovolníků.
Jako tvoje máma a já.
Kominski nám vstříkl sloučeninu, kterou vytvořil.
- Vzorec. - Ano.
Díky tomu vzorci se u nás rozvinuly mimosmyslové schopnosti.
Jsme špióni schopní mentální kontroly.
Po studené válce nevěděli, co s námi.
Báli se, že bychom se mohli přeskupit
nebo se spojit s nepřítelem.
Rozhodli se nás vyhladit.
Říkali tomu Dezinfekce.
Lovili nás jednoho po druhém.
Jako králíky.
Neměli jsme žádnou naději.
Dokud se neobjevil Mula.
Je posledním a nejsilnějším z vnímačů.
Dokonalá zbraň.
Když po něm šli, Mula
zahájil protiútok.
Několik dní před dezinfekcí
objevili známky nové schopnosti, před níž se Agentura třásla strachy.
Třetí moc.
Úplné podrobení.
Schopnost ovládnout mysl kohokoli.
Přimět lidi jednat podle tebe, jak chceš, kdy chceš,
kdekoli chceš.
Jako loutkář.
Přeskupil přeživší.
A vytvořil Vnímavost.
Řekl nám, jak nepozorovaně žít, aniž bychom používali naše schopnosti.
Proč „Mula“?
My vnímači, stejně jako muly,
jsme neplodní.
Vlády to tak chtěly.
Ale já jsem synem dvou vnímačů.
Ano. A to je ten zázrak.
Nebylo to možné. Byl jsem s tvojí matkou roky.
A najednou jednoho dne
zjistila, že je těhotná.
Měl se narodit první přirozený vnímač.
To snad ne.
Pojďte za mnou. Běžte na střechu. Budu vás krýt.
Nevěřím ti ani slovo.
Přestaň mi lhát.
Kde je moje matka?
Hele, nerad se hádám.
Vrať se do Španělska. Mám dům v Madridu. Ona ví, kde.
Dobře.
Věř nám.
Počkej tady.
Není tu žádnej nouzovej žebřík.
Tam!
Iane, nemáme čas.
Ester!
Pojď!
Všichni toho budete litovat.
Všichni!
Málem vám to vyšlo.
Nechali jste mě najít toho kluka, abyste nás mohli oba chytit.
Říká se tomu strategie.
Ty máš možná schopnosti,
ale my máme mozek a svaly.
Brzy se dozvíme, jestli jsi Mula, nebo je to jen legenda.
Pak nám řekneš, kam šel ten kluk.
A co když ne? Co mi uděláš?
Zabiješ mě?
Ne.
Zatím ne.
Jakmile získám ten vzorec, zbavím tě tvých schopností.
A pak
mě budeš prosit, abych tě zabila.
Adriano,
moje sterilizace ti nestačila, ty mrcho?
Začněte s testy.
Poslouchej se!
Mluvíš přesně jako Kominski!
Chci ten vzorec.
Zastavte to šílenství! Hned!
To je přímý rozkaz!
Adriano.
Mrtvý nám nebude k ničemu.
Doktorko.
Špatné zprávy.
Ten vzorec...
V jeho těle je tak zředěný,
že se nedá syntetizovat.
Mám žízeň!
Můžu dostat vodu?
Je tu fakt horko, vy hajzlové.
Je po všem.
Skončili jsme.
Vzorec zemřel s Kominským.
Ten kluk je naše jediná naděje.
Mějte otevřenou pusu.
Co to děláte, doktore?
Vraťte robota do výchozí pozice.
Ihned robota deaktivujte.
Ovládá moje pohyby.
Dejte ruku z ovladače. Nebudu to opakovat!
Dejte ruku z ovladače!
Tudy.
Má ráda, když se jí zpívá.
Mami.
Musel sis tuhle chvíli představovat
nejmíň milionkrát.
A mrzí mě,
že to není podle tvých představ.
Ale tvá matka neodešla, Iane.
Pořád tam někde je.
A můžete se tam znovu shledat.
Mami.
Iane, podívej se na svou matku.
Tohle dělají s takovými, jako jsme my.
Než ji chytili,
podařilo se Urszule vštípit ti vzpomínky.
Tyhle vzpomínky.
Věděla, že bez vzorce nemůžou stvořit vnímače.
Zničila jedinou Kominského kopii.
A originál zašifrovala ve tvé paměti.
Iane.
S tím vzorcem bychom mohli vytvořit nové vnímače.
A ukončit jednou provždy Agenturu, která ublížila
tobě,
mně
a tvé mámě.
Iane.
Nemůžeš si je vzít sám?
Není čas, synu. Dej mi je.
Nechtěla, aby je někdo viděl.
Jen já.
Iane, dej mi ty kostky!
Abych tě mohl ochránit před Agenturou!
Přestaň!
Přestaň, ublížíš jí!
Ničeho se neboj
Protože všecičko
Bude v pořádku
Ustupte od toho chlapce!
A je to tady.
Třetí moc.
Věděl jsem to.
Iane!
Nemůžu se hýbat.
Iane.
Co to děláš?
Iane, přestaň.
Přestaň, Iane. Nenuť mě to udělat.
Palte!
Střílejte!
To je přímý rozkaz!
Právě jsem to viděl.
Ne, Iane, přestaň. Co jsi viděl?
- Je naživu? - Udělej to, synu.
To ona to způsobila.
Ztratili jsme ji před mnoha lety.
To všechno je jeho práce!
Lžeš!
Zaplatíš za všechno, co jsi udělala mojí matce.
Žes jí otevřela hlavu.
Jako laboratorní kryse.
Ne, Iane...
Udělej to.
- Udělej to! - Iane!
Ty.
Jsi na jejich straně.
Nedělej to. Musíš přestat.
Nemíchej se do toho.
Synku...
Manipuluje s tebou, podívej.
Zachází s tebou jako s loutkou.
- Chová se k tobě jako k dítěti. - Sklapni!
Nech mě na pokoji!
Přiměj ho, ať udělá to, co ostatní!
Nedělej to, budeš toho celej život litovat.
Podívej se.
Podívej se na ně, jsou vyděšení!
Běž.
Agentura...
mou matku mučila, dokud ji totálně neumrtvila.
Jen aby získala ten vzorec.
A zničila nás.
Iane...
Rozhlédni se. Tohle chceš?
Nenech ho ovládat tě jako vždy.
Mysli na svůj život. Nemáš rodinu ani přátele.
Synu, teď máš šanci
dokázat něco velkého. Neposlouchej ho.
Je to opilec. Poslouchej svého otce!
Otce...
Otec je muž, který tě vychová.
Kdo ti dá všechno a přinese oběti...
Co jsi to udělal?
Iane!
Ne.
Když půjdu dovnitř, nepřežiješ.
Ne.
Podívej... se na to sám.
Nejsi jako ostatní.
Cítím tvou bolest.
- Pusť mě, prosím. - Je tady.
Chce ho odvézt pryč.
Nedovol, aby mu ublížili.
Musíš ho odvézt. Slib mi to!
Prosím! To dítě si zaslouží budoucnost!
Zjistím, co se děje.
Odpusť mi.
- Tati. Odpusť mi. - To nic.
To já bych se měl omluvit.
Vzdal ses svýho života...
abych já mohl žít.
Ano, ale udělal jsem chybu.
Nikdy jsem ti neměl lhát.
Ale ty...
Ale ty si najdeš svou vlastní cestu.
Dnes nepřijdou?
Musíš být trpělivý, jako když jsme hráli na schovávanou.
- Co když všechny ryby zmizely? - Iane.
Jak by mohly všechny zmizet?
Copak nevidíš, jak je moře velký? Vidíš konec?
Jo, ta čára je konec.
Poslouchej. To, že nevidíš dál,
neznamená, že něco neexistuje.
Za tou čárou je toho ještě mnohem víc.
Mnohem víc.
Tak se nikdy nevzdávej. Dobře?
Pro koho jsou ty nejlepší ryby?
- Pro ty, co neztrácí naději. - Správně.
Tati.
Tati...
Iane!
Stůj! Už ani krok.
Jsi silný, synu.
Ale ještě sis to neosvojil.
Vidím ti to v očích.
Uklidni se.
Klid.
Ještě jeden krok a zabiju ji.
Udělej, co říká, Iane.
Využil jsi mě.
Jako všichni ostatní!
Záleží ti jen na vzorci.
Tak nějak.
Ukaž mi ho ve své mysli, a já odejdu a neublížím jí.
Ona s tím nemá nic společnýho!
Ona? Neposlouchej ji!
Ať je to kdokoli, je to jen projekce. Nasadil ti do hlavy smyčku.
Co to říkáš?
Nevidím ji. Nikdo ji nevidí. Vidíš ji jen ty!
To je lež. Zahrává si s tebou.
- Říkala, že je to nemožné. - Dávej pozor, jak se rozhodneš.
Ať uděláš cokoli,
už nebude návratu.
Mám zmáčknout spoušť, ať víme, jestli je skutečná?
Tohle je mezi tebou a mnou.
Iane, zkus si vzpomenout.
Někdy ti musel implantovat smyčku.
Iane.
Odhoď zbraň. Prosím, nechci zemřít.
Sklapni!
Nechci tě slyšet.
Podívej se na mě.
Vím, že to cítíš stejně.
- Není to skutečné? - Ne. Nejsi skutečná!
Ne. Jsi jen v mé hlavě.
Jsi si jistý?
- Iane. - To je odvážná sázka, synu.
Nejsem
tvůj syn.
Tohle byl jen začátek.
Ztratil jsem už příliš mnoho.
Jediný lidi, kterým na mně záleželo.
A 18 let, který chci vrátit.
Potřebujeme ten vzorec, Iane.
Potřebujeme tě.
Osud mnoha lidí závisí na této válce.
Nevinných lidí.
Nemůžeš se tomu vyhýbat.
Musíš se rozhodnout, na čí straně jsi.
Jsem na neutrální půdě.
Říká ti to něco, doktorko?
Tos nemusel.
Stačilo se zeptat.
Popřemýšlím o tom.
PRO IANA
Tohle mi dal táta k narozeninám.
Na co čekáš?
Majestátnost oceánu.
NEJLEPŠÍ RYBY JSOU PRO TY, KTEŘÍ NEZTRÁCEJÍ NADĚJI. MÁM TĚ MOC RÁD.
Moc se mi to líbí.
Měli jsme ho zabít. Je teď jako neřízená střela.
Nemýlíte se.
Je mimo Vicentovu kontrolu, i mimo vnímačovu kontrolu.
Ale mně důvěřuje.
Pořád si myslíte, že ho můžete získat?
Věřím, že ano.
Co když se vám to nepodaří?
Když se mi to nepodaří,
pak ho odstraním sama.
Překlad titulků: Terkas
Kreativní dohled Miroslav Kokinda