‫דלתא דל אברו‬
- ‫- זה הכול? - כן, רק את זה.‬
‫תשעים סנט.‬
‫בסדר. קחי לך את העודף.‬
‫תודה רבה.‬
- ‫- חכה רגע, אביא את הטנדר. - תזדרז.‬
‫איזה יצור מוזר.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫עצור! עצור, חתיכת מניאק!‬
‫איך עשית את זה? צא.‬
‫צא. בן זונה.‬
‫תזרקי את הפטיש.‬
‫מה תעשה לי, יפיוף?‬
‫אל תגרמי לי לעשות זאת.‬
‫עצרי!‬
‫אל תתקרבי עוד!‬
‫איאן!‬
‫איאן, בן! איאן!‬
‫איאן, צא מזה.‬
‫מה עשית? בוא נלך.‬
‫מהר!‬
‫הצילו!‬
- ‫- הצילו! - תירגעי, גברת.‬
- ‫- מה קרה? - ירו בי.‬
- ‫- איפה? - ירו בי.‬
‫את לא פצועה. לא נפגעת, תירגעי.‬
‫לא יכול להיות!‬
‫שדדו אותי!‬
‫הטנדר!‬
‫כבר הטנדר השלישי השנה.‬
- ‫- הוא גנוב. - אבל אני אוהב אותו.‬
‫תעשה מה שצריך, אבל שלא יראו את זה.‬
‫למה לעזאזל עשית את זה?‬
‫אתה לא זוכר את הכללים? יש לנו שני כללים.‬
‫כלל ראשון, אף פעם לא להתבלט.‬
‫והשני, לא עושים טריקים למשפחה. אני יודע.‬
‫למה אנחנו תמיד מסתפקים בפירורים?‬
‫אנחנו יכולים לבצע שוד ולחיות כמו מלכים!‬
‫איאן, אני מבקש ממך, אל תתחיל.‬
‫אני הולך לבנק.‬
‫אני גורם להם להאמין שיש לי צ'ק, וכסף חופשי!‬
‫לא. אמרתי לך. בנקים זה ליגת האלופות,‬
‫ואנחנו משחקים בליגה המשנית.‬
‫הם ימצאו אותנו לפני שנספיק לבזבז אירו אחד.‬
‫הם ימצאו אותנו? מי?‬
‫שיהיה לך ברור.‬
‫אם יתפסו אותך, הם ייקחו אותך למעבדה. תכניס את זה לראש.‬
‫יערכו עליך ניסויים מבלי לבקש רשות.‬
‫בגלל זה יש לנו כללים. כדי לחיות בשקט, צריך לכבד אותם.‬
‫קוד 10-43, שוד אלים.‬
‫החשוד נוהג בלנצ'יה דלתא.‬
‫לכיוון דרום בכביש 212.‬
‫עצור את הרכב מיד.‬
‫אני חוזר, עצור את הרכב מיד!‬
‫איאן. חכה רגע.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫עצור את הרכב עכשיו!‬
‫איאן, אתה לא בשליטה כמו שאתה חושב.‬
‫עצור את...‬
‫טנק דלק מלא, בוס?‬
‫תחנת דלק‬
‫הרחוב הראשי‬
‫כן. אני צופה בזה.‬
‫עבודה טובה.‬
‫תסתובב. תכין את המסוק.‬
‫סוף סוף.‬
‫אוורנס‬
‫פאקה! פאקה שלי.‬
‫איזו יפה, פאקה!‬
‫בואי הנה.‬
‫לשיר אל תדאג בנוגע לשום דבר‬
‫כי כל דבר קטן‬
‫יהיה בסדר‬
‫יום הולדת שמח‬
‫הנה.‬
‫יום הולדת שמח‬
‫בסדר, אבא. שמעתי אותך!‬
‫תפסיק לשיר. כואב לי הראש.‬
‫יום הולדת מאבא‬
‫יום הולדת שמח‬
- ‫- קדימה, תביע משאלה. - בסדר.‬
‫הידד!‬
‫תודה, אבא.‬
‫רצו לי מחשבות בראש כל הלילה.‬
‫ויש לי תוכנית.‬
‫אני אחפש עבודה בתור מכונאי.‬
‫כך תוכל להתמקד בתואר שלך בביולוגיה.‬
‫עם המוח הזה שלך, זה יקרה מהר מאוד.‬
‫ואנחנו נתחיל לחיות!‬
‫כבר איבדנו את אמא שלך.‬
‫אני לא רוצה לאבד גם אותך.‬
‫אתה יודע על מה עוד חשבתי כל הלילה? תראה.‬
‫תראה את זה.‬
‫נכון שהיא יפה?‬
‫ביום שגילית שאתה יכול לעשות את כל הדברים שאתה עושה.‬
‫בתור ילד הייתה לך אובססיה לשני דברים,‬
‫עוגיות בצורת בעלי חיים ובלונים. "בלון, בלון."‬
‫תמיד נדנדת לנו לקנות לך עוד בלונים.‬
‫ובאותו היום, לא יודע,‬
‫כנראה נמאס לך.‬
‫והחלטת להכין אותם בעצמך.‬
‫אחר כך, לא יודע למה,‬
‫פתאום גרמת לכולם להתפוצץ בבת אחת.‬
‫אני הולך.‬
‫לא. לאן? בוא הנה.‬
- ‫- אמרתי לך אתמול. יש לי תוכניות. - נכון, אבל זה לא רעיון טוב.‬
‫אני חי בסירה הזאת כבר שנים.‬
‫לפי הכללים שלך.‬
‫תקשיב.‬
‫אני רק הולך קצת לאולם המשחקים.‬
‫לעשות משהו נורמלי לשם שינוי זה מסוכן?‬
- ‫- זה פשוט ש... - פעם אחת.‬
‫אתה לא נורמלי.‬
‫ואחרי ההצגה שעשית אתמול,‬
- ‫- אנחנו לא יכולים לקחת סיכונים. - היא עמדה לחבוט בך עם פטיש.‬
- ‫- אתה יודע את זה? - כן, ואני מעריך את זה.‬
‫בן, אל תדאג לי.‬
‫היחיד שחשוב כאן זה אתה.‬
‫זה לא נראה ככה.‬
‫חכה שנייה.‬
‫לאיאן‬
‫בר באיו‬
‫נשבע לך.‬
‫זו הייתה סופת ברד.‬
- ‫- מעולם לא הייתה כאן סופת ברד. - זה לא היה החלק הכי מוזר.‬
‫ביקשתי לראות את התצלומים מהמכונית‬
‫ומחנות המכולת.‬
‫וגם ממצלמות האבטחה של תחנת הדלק.‬
‫ואת יודעת מה? אמרו לי שהם כבר הוחרמו.‬
‫"ע"י העמיתים שלך", הם אמרו.‬
‫הם חיפשו את הילד ואת אבא שלו.‬
‫בני זונות.‬
‫לעזאזל!‬
‫אתה בסדר?‬
‫לא, אני מחפש אותו.‬
‫ברוס הונג.‬
‫אח שלך. איפה הוא?‬
‫זה מה שאני רוצה לדעת.‬
‫הוא עסוק מאוד במלחמה על...‬
- ‫- ברוס הוא אח של דראגון הונג. - איאן!‬
‫בוא, הכפיל של ברוס לי עומד לעשות בלגנים.‬
‫אתה נראה מאוד בטוח בעצמך. אתה גם טוב לב.‬
‫כמובן. אפילו יותר ממך.‬
‫איאן?‬
‫תודה על הטריק שעשית למשטרה.‬
‫אחרת לא היו מוצאים אותך מהסוכנות.‬
‫הסוכנות?‬
‫זה נשמע יותר מדי רשמי עבור ארגון לא רשמי.‬
‫את עדיין קוראת להם "המתבוננים"?‬
‫"מתבונן". יחיד.‬
‫נותר רק אחד.‬
‫ותאמין לי, הוא בסוף הדרך.‬
‫איפה הילד?‬
‫לא אכפת לי מה תעשי לי.‬
‫אני לא אגיד את זה שוב.‬
‫תפסנו אותו.‬
‫שלושה קילומטרים מפה. הטנדר שלו נמצא באולם המשחקים.‬
‫נכנס לאולם המשחקים.‬
‫"המתבונן" בשטח.‬
‫"המתבונן" בשטח! ממתין לפקודות ולתגבורת!‬
‫שינוי סדר עדיפויות.‬
‫לתפוס את "המתבונן".‬
‫אנחנו לא יכולים לתת לו להתקרב לילד.‬
‫זיהוי מטרה.‬
‫הוא בכיוון היציאה. ממתין להוראות.‬
‫תפוס אותו.‬
- ‫- שלא תעז להסתכל עליו. - אתה לא בטוח כאן. בואו נלך. עכשיו!‬
‫ראית מה הבחור הזה יכול לעשות. יש עוד כמוך, איאן.‬
‫בוא איתי אם אתה רוצה לחיות.‬
‫אין לנו כל הלילה, ילד.‬
‫ההחלטה היא שלך.‬
‫אבא...‬
- ‫- אבא! - שב.‬
‫אבא!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני מצטערת.‬
‫עיבוד דגימת דם‬
‫הילד אצלנו. שולחים דגימות לבדיקה.‬
- ‫- "המתבונן" חסם את הכביש. - אל תאמין לזה. תמשיך ישר.‬
‫סליחה על הקסדה, איאן.‬
‫אני חייבת להבטיח את ביטחון הצוות שלי.‬
‫אני דוקטור לוין, אבל אתה יכול לקרוא לי אדריאנה.‬
‫לא אכפת לי מי את.‬
‫מה אני עושה כאן?‬
‫בוא נעבור על ההיסטוריה.‬
‫אתה לא מרגיש שהעולם הולך ונעשה גרוע יותר?‬
‫כל ממשלה חדשה מבטיחה שינוי ותקווה כאשר היא עולה לשלטון.‬
‫אבל בסופו של דבר, היא נוהגת בדיוק כמו הממשלה הקודמת.‬
‫אנשיה אומרים דבר אחד ועושים את ההפך.‬
‫הכוח הוא מה שמגדיר את העולם שבו אנחנו חיים.‬
‫אבל כוח אמיתי לא ניתן לקנות בכסף,‬
‫גם לא ידע או טכנולוגיה.‬
‫הוא ניתן להשגה על ידי היכולת ליצור שקר ולהישאר בלתי נראה.‬
‫לגרום לאחרים להאמין במה שאתה רוצה.‬
‫ובסופו של דבר, אם זה לא מוביל לפעולה קונקרטית,‬
‫מכריחים אותם לעשות זאת בניגוד לרצונם‬
‫ומכתיבים מחדש את מהלך ההיסטוריה.‬
‫זה כוח אמיתי.‬
‫אנחנו במלחמה, ילד.‬
‫נגד "המודעות".‬
‫אני לא יודע מה זה.‬
‫ארגון של אנשים עם יכולות כמו שלך.‬
‫הם בשליטה כבר שנים על תחומי הכוח,‬
‫מתמרנים את המוחות ואת ההחלטות של אלה שבשלטון.‬
‫מנהיגים, פוליטיקאים ואנשי צבא.‬
‫זה לא משנה מי מנהיג.‬
‫בסופו של דבר, הם ילכו בדרך שנקבעה על ידי "המודעות".‬
‫אנחנו כאן כדי למנוע את זה,‬
‫כדי לשמר את המעט שנותר מהדמוקרטיה בעולם.‬
‫מה זה קשור אליי?‬
‫אתה עדיין בחיים כי הגענו אליך לפניו.‬
‫מי זה היה?‬
‫האיש ההוא.‬
‫"מתבונן".‬
- ‫- מה? - "מתבונן".‬
‫אנחנו חושבים שהוא האחרון שנותר מ"המודעות".‬
‫הוא יכול להקרין תמונות, כמוך.‬
‫ועוד כמה דברים אחרים.‬
‫הוא החזק ביותר שהתמודדנו איתו.‬
‫הוא רוצה שתצטרף אליו.‬
‫אם לא, הוא יהרוג אותך.‬
‫נהדר. יהרוג אותי.‬
‫ומה את רוצה?‬
‫אני רוצה שתעבוד איתי.‬
‫וגם, הנוסחה שיש בדם שלך.‬
‫איזו נוסחה?‬
‫זו שמאפשרת ליצור או לבטל את הכוחות שלך.‬
‫מה עוד אתה יכול להקרין?‬
‫עצמים גדולים יותר?‬
‫סביבות?‬
‫אנשים?‬
‫אנשים? ניסיתי את זה הרבה פעמים, אבל אי אפשר.‬
‫כן, אפשר.‬
‫איפה אבא שלי?‬
‫אני לא רוצה לפגוע בך, איאן.‬
- ‫- תגידי לי איפה הוא. - עדיין לא.‬
- ‫- תגידי לי. - אני רוצה לעזור לך.‬
‫איפה אבא שלי?‬
‫שב.‬
‫קודם תעשה משהו בשבילי, ואז תוכל לראות את אביך.‬
‫נראה למה אתה מסוגל.‬
‫אני רוצה שתגרום לי להאמין שאני על החוף.‬
‫הרבה שמש.‬
‫חול לבן.‬
‫אני שותה מוחיטו.‬
‫עם צ'יוואווה לצידי.‬
‫תראי, דוקטור, זה לא עובד ככה.‬
‫אני יכול לגרום לך לראות משהו,‬
‫אבל לא משהו מדהים כמו זה.‬
‫אל תפחד. אפשר לרוץ בלי לדעת ללכת.‬
‫רגשות הם דרך מצוינת לתעל את הכוחות שלך.‬
‫ככל שהם חזקים יותר, כך היכולת שלך להקרין גדולה יותר.‬
‫תמצא רגש חזק ותקרין אותו עליי.‬
‫תסתכל בתוך עצמך.‬
‫אני בטוחה שלא הייתה לך ילדות קלה, נכון?‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫חיפשתי אותך במשך שנים.‬
‫אבל ויסנטה הצליח להסתיר אותך.‬
‫אני מתארת לעצמי שנסעת מכפר לכפר.‬
‫בלי בית ספר.‬
‫בלי חברים.‬
‫בלי אמא.‬
‫עכשיו הצ'יוואווה.‬
‫זבוב?‬
‫ברצינות?‬
‫עכשיו אני רוצה ללכת הביתה ויש לי זבוב שעוקב אחריי במעגלים.‬
‫הקרנה, אבל לנצח.‬
‫הנבדק אפילו לא יידע שזה לא אמיתי.‬
‫כמו חולה שרואה דברים שאחרים לא יכולים.‬
‫המציאות שלי תכלול כל הזמן את הלופ הזה.‬
‫תקופת הניסיון בחינם הסתיימה.‬
‫אם את רוצה עוד,‬
‫אני רוצה לראות את אבי.‬
‫אבא!‬
‫אתה בסדר? ‬
‫עזור לי.‬
- ‫- עזור לי, בן. - הם היכו אותך?‬
‫אתה צריך לטפל בעצמך.‬
‫אתה כבר לא בחור צעיר.‬
‫רגע.‬
‫אתם מכירים?‬
‫גלה בעצמך.‬
‫תיכנס לזיכרונות שלו.‬
‫מה?‬
‫מעולם לא קרה לך‬
‫שפתאום נכנסו בך שברי חיים של מישהו אחר?‬
‫אתה יכול לשלוט בזה.‬
‫לראות מה מסתתר בזיכרונות האלה ולנווט בתוכם.‬
‫זה הכוח השני.‬
‫אתה עלול למצוא חללים ריקים. תצטרך ללמוד איך להימנע מהם.‬
‫איאן, אל תקשיב לה. הם רק רוצים לערוך עליך ניסיונות.‬
‫אני מציעה לו את האמת.‬
- ‫- על מה היא מדברת? - אל תקשיב!‬
‫כל מה שהם אומרים הוא שקר.‬
‫למה אתה מפחד, אם כך?‬
‫תיכנס ותגלה מי האישה הזאת.‬
‫אדריאנה...‬
‫אני מתחנן בפנייך, בבקשה.‬
‫איאן, בבקשה.‬
‫בבקשה.‬
‫זה רק יחמיר את המצב.‬
‫אני מתחנן בפניך!‬
‫תמשיכו לעבוד. אני אלך לראות מה הבעיה.‬
‫ויסנטה, מה אתה עושה?‬
‫עזוב אותו. הוא לא שלך.‬
‫תפוס אותו!‬
‫מה זה היה, לעזאזל?‬
‫ראית אותה?‬
‫לא. ראיתי רק אותך ואת אבא.‬
‫ותינוק.‬
‫הוא לקח אותו.‬
‫זה הייתי אני.‬
‫אני הייתי התינוק הזה.‬
‫הוא לא אבא שלי.‬
‫זה נכון, איאן.‬
‫הוא ברח איתך.‬
‫אני מבינה שזה עלול להיות קשה לך.‬
‫אבל אמא שלך אולי עדיין בחיים.‬
‫הפוטנציאל שלו מדהים.‬
‫ידעתי שהוא ילמד מהר, אבל לא כל כך מהר.‬
‫תסתכל בגורם הנוירוטרופי שלו.‬
‫הוא שובר שיאים.‬
‫את לא כאן כדי לשפר את הביצועים שלו.‬
‫התפקיד שלך הוא לחלץ את הנוסחה.‬
- ‫- אין לה זכר בגוף שלו. - זה לא אפשרי.‬
‫מאיפה עוד הוא קיבל את הכוחות?‬
‫יכול להיות שהוא ירש אותם מהוריו.‬
‫זה אבסורד.‬
- ‫- "מתבוננים" הם עקרים. - בדיוק.‬
‫קומינסקי דאג שלא יוכלו להתרבות.‬
- ‫- הזרקת להם בעצמך. - זה מה שהופך את איאן לכל כך ייחודי.‬
‫ייתכן שהוא "המתבונן" הראשון שנולד באופן טבעי.‬
‫תמיד חשדתי, אבל...‬
‫ויסנטה לקח אותו לפני שיכולתי להוכיח זאת.‬
‫זה לא רלוונטי, דוקטור.‬
‫אם הוא לא נושא את הנוסחה, הוא פשוט...‬
‫לא נוח.‬
‫תיפטרי ממנו לפני שהוא יהפוך לנטל.‬
‫זו תהיה טעות ענקית.‬
‫כשיגיע הרגע, איאן יוכל להיות ההגנה היחידה שלנו נגד הפרד.‬
- ‫- הפרד הוא מיתוס. - ואם הוא לא?‬
‫נראה לי שאיאן יכול להפגין את הכוח השלישי.‬
‫תהיי זהירה, דוקטור.‬
‫ראיתי אותו ניצוץ בעיניים של קומינסקי.‬
‫ואת יודעת איך זה נגמר.‬
‫קום, בחור.‬
‫שמת לב איפה אתה נמצא?‬
‫אתה עכבר מעבדה.‬
‫ואתה יודע מה עושים להם.‬
‫אנחנו חייבים לצאת. אתה יכול להילחם?‬
‫הנה, דוקטור.‬
‫תודה.‬
‫דוקטור.‬
‫צריך לחזור על הבדיקות.‬
‫לגנ"ט היה ערך לא חוקי.‬
‫וזה יהיה נחמד...‬
‫כמו שאמרתי, הילד...‬
‫אתה צריך לדעת שמעולם לא נתנו‬
‫מינונים גבוהים כאלה בעבר.‬
‫אוקיי, אני אחזור בעוד זמן מה.‬
‫איאן קיחאנו מתבצע‬
‫גורם נוירוטרופי: 204%‬
‫קדימה!‬
‫בוא נלך!‬
‫למה אתה מחכה?‬
‫חכי רגע.‬
‫אי אפשר ללכת בלי אבא שלי.‬
‫ראית שהוא לא אבא שלך. עזוב אותו.‬
‫הוא חסר תועלת.‬
‫אפשר להשתמש בו.‬
‫התשובות שלי נמצאות בזיכרונותיו.‬
‫2 - ויסנטה‬
‫1 - איאן‬
‫הפעילו את האזעקות!‬
‫חיסמו את כל המרחב.‬
‫חפו על נקודות גישה!‬
‫תפסיקי לבזבז זמן. אסור לילד לברוח מפה בחיים.‬
‫תני את הפקודה.‬
‫אלה. ‬
- ‫- תן לי אותם. - לא. אני אנהג.‬
‫תתכופף, בן. חגור חגורת בטיחות.‬
‫אל תקרא לי בן.‬
‫סוף סוף עשית את זה. נכנסת לראש שלי!‬
‫כן, נכנסתי לך לראש!‬
‫תיזהר!‬
‫רציתי לספר לך.‬
‫אבל זה לא קל. זה לא!‬
‫מה אתה עושה כאן? תחזור למשרד שלך.‬
‫הילד נמלט.‬
‫לירות כדי להרוג. פקודות מלמעלה.‬
‫איאן, בבקשה, כבר נפטרנו מהם.‬
‫תיזהר!‬
‫זהירות.‬
‫הנה. קדימה.‬
‫אסתר.‬
‫בואי הנה.‬
‫למה את עוזרת לי?‬
‫או שאעזור לך...‬
‫או שאהרוג אותך.‬
‫תירגע, ילד. עדיין לא הרגתי אותך.‬
‫גם את יכולה...‬
‫לעשות פעלולי מוח?‬
‫את עובדת עבור המחתרת, נכון?‬
‫"המודעות".‬
‫ולא, אני לא יכולה לעשות פעלולי מוח.‬
‫את אוהבת מוסיקה?‬
‫אני אוהבת קלאסיקות.‬
‫פעם אחת ויסנטה תפס אותי עושה פעלולים על הגשר.‬
‫הקרנתי כדורים של כדורגל וראיתי איך המכוניות מתחמקות מהם.‬
‫הוא לימד אותי לרסס אותן.‬
‫כוונתך, לירוק עליהן.‬
‫כן, נכון.‬
‫מסתבר שהוא לא אבא שלי.‬
‫למעשה, זה אירוני.‬
‫חשבתי שאני זה שמייצר אשליות לאנשים.‬
‫איזה מטומטם.‬
‫העולם יצר אשליות בשבילי.‬
‫איאן, מה שעושה אותך שונה הופך אותך לחזק.‬
‫אני מבינה שזה לא קל, אבל להיות ייחודי זה לא רע.‬
‫אתה צריך להאמין בעצמך ולעקוב אחר תחושת הבטן שלך,‬
‫וכשזה יקרה, כדאי שהם יהיו מוכנים.‬
‫לא יוכלו לעצור אותך.‬
- ‫- השיר נגמר. - כן.‬
‫בוא נדבר!‬
‫איזה מניאק.‬
‫תראה, אני יודעת שעמוק בפנים אתה אוהב אותו.‬
‫אבל הוא שיכור שמסכן אותנו.‬
- ‫- אל תדברי שטויות. - אני לא אוהבת להתווכח.‬
‫זו רק עובדה.‬
- ‫- מה את רוצה שאעשה? - אני לא יודעת.‬
‫אתה התעקשת להביא אותו.‬
‫אני רוצה לדעת מי אני.‬
‫לדעת מה אני.‬
‫למה אתה מחכה?‬
‫תיכנס לשם ותחפש תשובות.‬
‫אתה יכול להיכנס ולמדוד את הנבדק.‬
‫בטח הבוס הגדול ביקש ממך באופן אישי.‬
‫רחוב ווידינסקה 12ק' ורשה, פולין‬
‫קומינסקי רוצה לתת לו את הנוסחה הערב.‬
‫איאן. מה ראית?‬
‫בוקר טוב. איך אני יכולה לעזור לך?‬
‫בשטרות קטנים.‬
- ‫- בבקשה. - אין לנו כל כך הרבה כסף. ‬
‫כדי למשוך 50,000 אירו, אתה צריך להודיע מראש.‬
‫תמתין כאן.‬
‫חכי רגע.‬
‫אני חושב שלא קראת נכון.‬
‫הלוואי שהיה 50,000.‬
‫חמשת אלפים. זה משהו אחר.‬
- ‫- בסדר, תחתום כאן וכאן. - בסדר.‬
‫חמשת אלפים.‬
‫בשטרות קטנים.‬
‫תודה לך.‬
‫אין על מה.‬
‫אני מצטער‬
‫אבטחה!‬
‫אבטחה! תפסו את הילד הזה!‬
‫רוצי.‬
‫רוצי!‬
‫עצרו שם!‬
‫עצרו!‬
‫זה היה פאקינג מדהים!‬
‫הוא לא יאהב את זה בכלל.‬
‫תמיד רציתי לעשות את זה.‬
‫תפסיקי!‬
‫איפה ויסנטה?‬
‫קח.‬
‫הוא בטח הלך לבר. אתה יודע.‬
‫תישארי כאן.‬
‫הקרנות לא עובדות על מראות או עליי, איאן.‬
‫אדריאנה עשתה עבודה טובה כשהסיתה אותך נגדי. תירגע.‬
‫אני רגוע!‬
‫תירגע.‬
- ‫- אני כאן כדי לעזור לך. - אני לא צריך את העזרה שלך.‬
‫קום!‬
‫תירגע! תסתכל עליי.‬
‫תירגע! תנשום.‬
‫לא נראה לך מוזר שהסוכנות כבר לא רודפת אחריך?‬
‫זה בזכותי. נפטרתי מהם עבורך.‬
‫אנחנו באותו צד, איאן. סמוך עליי.‬
‫זה לטובתך.‬
‫תפסיקי, תפסיקי!‬
‫זה היה פאקינג מדהים!‬
‫רוצי!‬
‫אבטחה! תפסו את הילד הזה!‬
‫אני רוצה לדעת מי אני.‬
‫לדעת מה אני.‬
‫למה אתה מחכה?‬
‫תיכנס לשם ותחפש תשובות.‬
‫המדען בגמלאות כרגע וחי בפרברים של ורשה.‬
‫...בפרברים של ורשה.‬
‫זו האפשרות היחידה שלנו.‬
‫נתראה בקרוב.‬
‫איאן.‬
‫מה קרה כאן?‬
‫איאן!‬
‫בוא.‬
‫אתה לא מבין כמה זה רציני?‬
‫כולם מדברים על זה.‬
‫הכול באשמתך.‬
‫אם היית מספר לי את האמת, לא היינו כאן.‬
‫חוץ מזה, אנחנו צריכים כסף.‬
‫בשביל מה?‬
‫אנחנו נוסעים לוורשה.‬
‫אפשר לדעת מה לעזאזל איבדת בוורשה?‬
‫אתה יודע טוב מאוד מה יש בוורשה.‬
‫קומינסקי.‬
- ‫- עוד פעם נכנסת לראש שלי. - כן, נכון.‬
‫היו לך הזדמנויות לספר לי את הסודות שלך.‬
‫אבל אתה תמיד בוחר שלא.‬
‫מה יש לך? אתה לא בוטח בי?‬
‫לבטוח בך?‬
‫איך לעזאזל אני אמור לבטוח בך?‬
‫אתה משקר לי כל החיים!‬
- ‫- התכוונתי לספר לך! - חטפת אותי!‬
‫הפרדת אותי מההורים שלי.‬
‫והכרחת אותי לחיות איתך בחרא.‬
‫הפכת אותי לעלוב נפש.‬
‫בדיוק כמוך.‬
‫והבלונים?‬
‫מה זה היה, לעזאזל?‬
‫היה לך כיף לספר לי את השטויות האלה?‬
‫כל מה שעשיתי היה בשבילך.‬
‫זה לא כל כך קשה להבין.‬
- ‫- אבל אם תפר את הכללים... - אילו כללים?‬
‫לא לעשות טריקים על "משפחה"?‬
- ‫- לא. - לא? כי אתה לא אבא שלי!‬
‫בוא נירגע.‬
‫לבודד אותך מהעולם הייתה הדרך שלי להגן עליך.‬
- ‫- אני יודע שלא הייתי האבא המושלם... - אתה לא אבא שלי!‬
‫אתה צודק.‬
‫אני לא אבא שלך.‬
‫אבל אתה הבן שלי.‬
‫תקשיב לי טוב,‬
‫כי אוכל להגיד זאת רק פעם אחת.‬
‫יש לך שתי אפשרויות.‬
‫להמשיך בדרך הזו שרק תכאיב לך.‬
‫וסבל.‬
‫או שתבוא איתי.‬
‫ותתחיל מחדש.‬
‫אתה ואני. לבד.‬
‫ביחד. כמו בהתחלה.‬
‫הוא בטוח מדי בעצמו. מה עוד יש לנו?‬
‫המספרים הסידוריים מהמזומנים הגנובים. אנחנו עוקבים אחרי רכישות.‬
- ‫- כן? - תפסנו אותו. הוא קנה כרטיסים לרכבת.‬
‫הפעל את הפרוטוקול.‬
‫הוא מנסה להיעלם.‬
‫לא, הוא לא.‬
‫הוא רוצה תשובות.‬
‫ורשה‬
‫בסדר.‬
‫קומינסקי.‬
‫אבל כבר צפיתי את המהלך.‬
- ‫- יש לי אנשים על הקרקע. - אם את צודקת,‬
‫הוא יכול לקבל גישה לכוח השלישי. זה מסוכן מדי.‬
‫חייבים לחסל אותו מיד.‬
‫חיובי. הם כאן.‬
‫אני מרגישה בבית.‬
‫נראה שאף אחד לא גר כאן.‬
- ‫- אז למה אתה לוחש? - לא יודע.‬
‫אין כאן כלום.‬
‫אין אף אחד.‬
‫חזרנו לנקודת ההתחלה.‬
‫לנקודת האפס.‬
‫מה?‬
‫"נקודת האפס" נשמע יותר מגניב.‬
‫החדר מהחלומות שלי.‬
‫פה ביליתי שעות במשחק עם אמא שלי.‬
‫אני זוכר ארנב ש...‬
‫הוא לא היה כל כך קטן.‬
‫אתה לא יכול לזכור דברים מהגיל הזה.‬
‫משהו לא מסתדר.‬
‫מה שלא מסתדר זה שהחדר בחלומות שלי היה הרבה יותר גדול מזה.‬
‫הזיכרון לא עובד כמו שאתה חושב.‬
‫תמונה יכולה להצית זיכרון.‬
‫אבל ילד כל כך קטן?‬
- ‫- בן כמה היית? - בן שנה או משהו כזה.‬
‫פרויקט: מודעות‬
‫אלו היומנים שלה.‬
‫זו היא.‬
‫זה תמיד אותו חלום.‬
‫אני בחדר הלבן הזה.‬
‫והיא תמיד שרה.‬
‫אל תדאג לגבי שום דבר‬
‫כי כל דבר קטן‬
‫יהיה בסדר‬
‫מותק, אל תדאג‬
‫קוראים לה אורסולה.‬
‫אורסולה קומינסקי.‬
‫אתה הנכד של קומינסקי.‬
‫שתייה לא תעזור לך לשכוח.‬
‫זה הפתרון שלך לכול?‬
‫בפעם האחרונה לא היית נחמדה. מה את רוצה?‬
‫אנחנו יודעים שאיאן כעת פועל בעצמו.‬
‫היה קל לאתר אותו.‬
‫אם אנחנו נמצא אותו...‬
‫גם "המתבונן" יוכל.‬
‫אם היית רוצה לעזור לו, יכולת...‬
- ‫- להניח לו לנפשו. - זה לא כל כך קל.‬
‫איאן הוא האדם היחיד‬
‫שיכול להתמודד עם הפרד. הוא תקוותנו היחידה.‬
‫תראי אותך.‬
‫אחרי כל השנים האלה, את עדיין מדברת על הפרד.‬
‫שטח הפקר.‬
‫זה מה שבחרתי.‬
‫"המודעות" מצד אחד,‬
‫"הסוכנות" מצד שני, והילד ואני באמצע.‬
‫בלי לתת לשום צד לגרור אותנו.‬
‫הוא הולך בדרך שלו.‬
‫אני חייב ללמוד לכבד את זה.‬
‫על איאן אף אחד כבר לא מגן.‬
‫הוא לבד, אבוד, ומתומרן בקלות.‬
‫בינתיים, אתה נשאר באמצע.‬
‫אתה צריך להפסיק לשתות,‬
‫ולהיות אבא אמיתי לשם שינוי.‬
‫בטוח שיש כאן כמה רמזים.‬
‫אסתר?‬
‫אבל... מה את עושה?‬
- ‫- עוזרת לך. - עוזרת לי?‬
- ‫- מה זה? - רצית תשובות.‬
‫תקשיב למה שיש לו לומר.‬
‫אל תתקרב.‬
- ‫- אני לא רוצה לפגוע בך. - תעצור!‬
‫אני רק רוצה לדבר איתך.‬
‫אני לא. לך מפה!‬
‫עצור, אמרתי לך!‬
‫עצור!‬
‫זה שכאן, הוא אמיתי.‬
‫אם הייתי רוצה להרוג אותך, הייתי עושה את זה.‬
‫אני יודע שאתה מחפש את ההורים שלך.‬
‫גם אני חיפשתי אותך, בן.‬
‫אתה?‬
‫אני לא מאמין לאף מילה שלך.‬
‫אנחנו מוצר, איאן.‬
‫יצירה.‬
‫תוצר של תוכנית סודית שנוצרה בשנות ה-50, לאחר מלחה"ע השנייה.‬
‫הייתה קבוצה של מתנדבים.‬
‫כמו אמא שלך וכמוני.‬
‫קומינסקי הזריק לנו תרכובת שהוא יצר.‬
- ‫- הנוסחה. - כן.‬
‫הודות לנוסחה, פיתחנו יכולות על-חושיות.‬
‫אנחנו מרגלים שמסוגלים לתמרן מחשבות.‬
‫לאחר המלחמה הקרה, הם לא ידעו מה לעשות איתנו.‬
‫הם חששו שאולי נתארגן מחדש‬
‫או ניצור ברית עם אויב.‬
‫הם החליטו להשמיד אותנו.‬
‫הם קראו לזה "החיטוי".‬
‫הם צדו אותנו אחד אחד.‬
‫כמו ארנבים.‬
‫לא הייתה לנו תקווה.‬
‫עד שהפרד הופיע.‬
‫הוא האחרון והחזק ביותר מבין "המתבוננים".‬
‫הנשק המושלם.‬
‫כשהם רדפו אחריו, הפרד‬
‫תקף בחזרה.‬
‫כמה ימים לפני "החיטוי",‬
‫הם גילו סימנים של יכולת חדשה שגרמה לסוכנות לרעוד.‬
‫הכוח השלישי.‬
‫שיעבוד מלא.‬
‫להשתלט על רצונו של כל אחד.‬
‫שיעשו מה שאתה רוצה, איך שאתה רוצה, מתי שאתה רוצה,‬
‫איפה שאתה רוצה את זה.‬
‫כמו מפעיל בובות.‬
‫הוא ארגן מחדש את הניצולים.‬
‫ויצר את "המודעות".‬
‫הוא הדריך אותנו איך לא להתבלט ומבלי שנצטרך להשתמש בכוחות שלנו.‬
‫למה קוראים לו הפרד?‬
‫אנחנו "המתבוננים", כמו פרדות,‬
‫עקרים.‬
‫ממשלות דאגו שזה יהיה ככה.‬
‫אבל אני בנם של שני "מתבוננים".‬
‫נכון. וזה הנס.‬
‫זה היה בלתי אפשרי. אמא שלך ואני היינו יחד במשך שנים.‬
‫ופתאום יום אחד,‬
‫היא הבינה שהיא בהיריון.‬
‫"המתבונן" הטבעי הראשון עמד להיוולד.‬
‫אין מצב.‬
‫צאו אחריי. עלו לגג. אני אחפה עליכם.‬
‫אני לא מאמין לאף מילה.‬
‫תפסיק לשקר לי.‬
‫איפה אמא שלי?‬
‫היי, אני לא אוהב להתווכח.‬
‫תחזור לספרד. יש לי בית במדריד. היא יודעת איפה.‬
‫טוב.‬
‫סמוך עלינו.‬
‫תישאר כאן.‬
‫אין סולם חירום.‬
‫שם!‬
‫איאן, אין לנו זמן.‬
‫אסתר!‬
‫קדימה!‬
‫כולכם תצטערו על זה.‬
‫כולכם!‬
‫זה כמעט הסתדר לך.‬
‫נתת לי למצוא את הילד כדי שתוכלי לתפוס את שנינו.‬
‫זה נקרא אסטרטגיה.‬
‫אולי יש לך כוחות,‬
‫אבל יש לנו מוח ושרירים.‬
‫ובקרוב נדע אם אתה הפרד, או אם זו רק אגדה.‬
‫ואז תספר לנו לאן הילד הלך.‬
‫ואם אני לא? מה תעשי לי?‬
‫תהרגי אותי?‬
‫לא.‬
‫עדיין לא.‬
‫ברגע שאשיג את הנוסחה, אקח ממך את כוחותיך.‬
‫ואז,‬
‫אתה תתחנן שאהרוג אותך.‬
‫אדריאנה,‬
‫לא הספיק לך לעקר אותי, כלבה?‬
‫תתחילו עם הבדיקות.‬
‫תקשיבי לעצמך!‬
‫את מדברת בדיוק כמו קומינסקי!‬
‫אני רוצה את הנוסחה הזאת.‬
‫תפסיקי את הטירוף הזה! עכשיו!‬
‫זו פקודה ישירה!‬
‫אדריאנה.‬
‫הוא לא יועיל לנו כשהוא מת.‬
‫דוקטור.‬
‫חדשות רעות.‬
‫הנוסחה...‬
‫היא כל כך מדוללת בגוף שלו‬
‫שאי אפשר לסנתז אותה.‬
‫אני צמא!‬
‫אתם יכולים לתת לי קצת מים?‬
‫ממש חם כאן, בני זונות.‬
‫זה נגמר.‬
‫אנחנו גמורים.‬
‫הנוסחה מתה עם קומינסקי.‬
‫הילד הוא תקוותנו היחידה.‬
‫שמור על פה פתוח.‬
‫מה אתה עושה, דוקטור?‬
‫החזר את הרובוט למצבו ההתחלתי.‬
‫נטרל את הרובוט עכשיו.‬
‫הוא שולט בתנועותיי.‬
‫הסר את ידך מידית ההפעלה. לא אומר זאת שוב!‬
‫הסר את ידך מידית ההפעלה.‬
‫מדריד‬
‫מכאן.‬
‫היא אוהבת ששרים לה.‬
‫אמא.‬
‫בטח דמיינת את הרגע הזה‬
‫מיליון פעמים.‬
‫ואני מצטער‬
‫שזה לא כמו שדמיינת.‬
‫אבל אמא שלך לא נעלמה, איאן.‬
‫היא עדיין שם, איפשהו.‬
‫ושם תוכלו להיות שוב יחד.‬
‫אמא.‬
‫איאן, תסתכל על אמא שלך.‬
‫זה מה שהם עושים לבני מינינו.‬
‫לפני שתפסו אותה,‬
‫אורסולה הצליחה לשתול בך זיכרון.‬
‫הזיכרון הזה.‬
‫היא ידעה שהם לא יכולים ליצור "מתבוננים" ללא הנוסחה.‬
‫היא השמידה את העותק היחיד של קומינסקי,‬
‫והצפינה את המקור בזיכרון שלך.‬
‫איאן.‬
‫עם הנוסחה הזו, נוכל ליצור "מתבוננים" חדשים.‬
‫ולשים קץ אחת ולתמיד לסוכנות הזאת שפגעה‬
‫בך,‬
‫בי, ‬
‫ובאמא שלך.‬
‫איאן.‬
‫אתה לא יכול לקחת אותן בעצמך?‬
‫אין זמן, בן. תן לי אותן.‬
‫היא לא רצתה שאף אחד יראה אותן.‬
‫רק אני.‬
‫איאן, תן לי את הקוביות!‬
‫כדי שאוכל להגן עליך מ"הסוכנות"!‬
‫עצור!‬
‫עצור, אתה תפגע בה!‬
‫אל תדאג לגבי שום דבר‬
‫כי כל דבר קטן‬
‫יהיה בסדר‬
‫תתרחק מהילד!‬
‫הנה הוא.‬
‫הכוח השלישי.‬
‫ידעתי.‬
‫איאן!‬
‫אני לא יכול לזוז.‬
‫איאן.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫איאן, תפסיק.‬
‫תפסיק, איאן. אל תכריח אותי לעשות את זה.‬
‫אש!‬
‫לירות!‬
‫זו פקודה ישירה!‬
‫הרגע ראיתי את זה.‬
‫לא, איאן, תפסיק. מה ראית?‬
- ‫- היא חיה? - תעשה את זה, בן.‬
‫היא אחראית לזה.‬
‫איבדנו אותה לפני הרבה שנים.‬
‫לא משנה מה ראית, הוא עשה הכול!‬
‫את משקרת!‬
‫אתם תשלמו על כל מה שעשיתם לאמא שלי.‬
‫על שפתחתם את ראשה.‬
‫כמו עכבר מעבדה.‬
‫לא, איאן...‬
‫תעשה את זה.‬
- ‫- תעשה את זה! - איאן!‬
‫אתה.‬
‫אתה איתם.‬
‫אל תעשה את זה. אתה חייב להפסיק.‬
‫אל תתערב.‬
‫בן...‬
‫הוא מתמרן אותך, תראה.‬
‫הוא מתייחס אליך כמו למריונטה.‬
- ‫- הוא מתייחס אליך כמו לילד. - שתקו!‬
‫עזבו אותי בשקט!‬
‫תכריח אותו לעשות אותו דבר כמו כל השאר!‬
‫אל תעשה את זה. אתה תתחרט על זה עד סוף ימיך.‬
‫תסתכל.‬
‫תראה אותם, הם מפוחדים עד מוות!‬
‫לך.‬
‫הסוכנות...‬
‫עינתה את אמא שלי עד שהפכה לצמח.‬
‫רק כדי להשיג את הנוסחה.‬
‫ולהשמיד אותנו.‬
‫איאן...‬
‫תסתכל מסביבך. האם זה מה שאתה רוצה?‬
‫אל תיתן לו לשלוט בך כמו תמיד.‬
‫תראה את החיים שהיו לך. בלי משפחה, בלי חברים.‬
‫בן, עכשיו יש לך הזדמנות‬
‫להיות חלק ממשהו גדול. אל תקשיב לו.‬
‫הוא שיכור. תקשיב לאבא שלך!‬
‫אבא...‬
‫אבא הוא האיש שמגדל אותך.‬
‫זה שנותן לך הכול ומקריב קורבנות...‬
‫מה עשית?‬
‫איאן!‬
‫לא.‬
‫לא, לא.‬
‫לא, לא, לא.‬
‫אם אני איכנס, אתה לא תשרוד.‬
‫לא.‬
‫תראה... תראה בעצמך.‬
‫אתה לא כמו האחרים.‬
‫אני מרגישה את סבלך.‬
- ‫- עזבי, בבקשה. - הוא כאן.‬
‫הוא בא כדי לקחת אותו ממני.‬
‫אל תיתן להם לפגוע בו.‬
‫אתה חייב לקחת אותו. תבטיח לי שתעשה זאת!‬
‫בבקשה! לילד מגיע עתיד!‬
‫אני אלך לראות מה הבעיה.‬
‫תסלח לי.‬
- ‫- אבא. סלח לי. - אל תדאג.‬
‫אני זה שצריך להתנצל.‬
‫ויתרת על החיים שלך...‬
‫כדי שלי יהיו חיים.‬
‫כן, אבל טעיתי.‬
‫לא הייתי צריך לשקר לך.‬
‫אבל אתה...‬
‫אתה תוכל למצוא את הנתיב שלך.‬
‫הם לא באים היום?‬
‫אתה צריך להיות סבלני, כמו כששיחקנו מחבואים.‬
- ‫- מה אם כל הדגים נעלמו? - איאן.‬
‫באמת! איך ייתכן שכולם נעלמו?‬
‫אתה לא רואה כמה גדול הים? רואה את הסוף?‬
‫כן, הקו הוא הסוף.‬
‫תקשיב. רק בגלל שאתה לא יכול לראות יותר,‬
‫זה לא אומר שמשהו לא קיים.‬
‫מאחורי הקו הזה יש עדיין הרבה יותר.‬
‫הרבה יותר.‬
‫אז לעולם אל תוותר. בסדר?‬
‫מי דג את הדגים הכי טובים?‬
- ‫- אלה שלא מאבדים תקווה. - זה נכון.‬
‫אבא.‬
‫אבא...‬
‫איאן!‬
‫עמוד. אל תזוז.‬
‫אתה חזק, בן.‬
‫אבל אתה עדיין לא שולט בו.‬
‫אני רואה זאת בעיניך.‬
‫תירגעי.‬
‫תירגע.‬
‫עוד צעד אחד ואני הורג אותה.‬
‫עשה כדבריו, איאן.‬
‫אתה ניצלת אותי.‬
‫כמו כולם!‬
‫אכפת לך רק מהנוסחה.‬
‫פחות או יותר.‬
‫תן לי לראות אותה בראש שלך ואני אלך בלי לפגוע בה.‬
‫אין לה שום קשר לזה!‬
‫היא? אל תקשיב לו!‬
‫מי שהיא לא תהיה, היא השלכה. הוא הכניס לך לופ לראש.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫אני לא רואה אותה. אף אחד אחר לא רואה אותה. רק אתה יכול לראות אותה!‬
‫זה שקר. היא מתעתעת בך.‬
- ‫- היא אמרה שזה בלתי אפשרי. - תיזהר עם מה שאתה מחליט.‬
‫לא משנה מה תעשה,‬
‫אין דרך חזרה.‬
‫ללחוץ על ההדק כדי לראות אם היא אמיתית?‬
‫זה ביני לבינך.‬
‫איאן, נסה להיזכר.‬
‫הוא היה צריך לשתול את הלופ בשלב מסוים.‬
‫איאן.‬
‫זרוק את הנשק. בבקשה, אני לא רוצה למות.‬
‫שתקי!‬
‫אני לא רוצה לשמוע אותך.‬
‫תסתכל עליי.‬
‫אני יודעת שאתה מרגיש כמוני.‬
- ‫- זה לא אמיתי? - לא. את לא אמיתית!‬
‫את לא. את רק בראש שלי.‬
‫אתה בטוח?‬
- ‫- איאן. - זה הימור מסוכן, בן.‬
‫אני לא‬
‫הבן שלך.‬
‫זו הייתה רק ההתחלה.‬
‫כבר איבדתי יותר מדי,‬
‫את האנשים היחידים שאכפת להם ממני.‬
‫ואת 18 שנים שאני רוצה חזרה.‬
‫אנחנו זקוקים לנוסחה, איאן.‬
‫אנחנו זקוקים לך.‬
‫גורלם של הרבה אנשים תלוי במלחמה הזאת.‬
‫אנשים חפים מפשע.‬
‫אתה לא יכול לשבת על הגדר.‬
‫אתה צריך להחליט באיזה צד אתה.‬
‫שטח הפקר.‬
‫האם זה נשמע מוכר, דוקטור?‬
‫זה לא הכרחי.‬
‫פשוט צריך לבקש.‬
‫אני אחשוב על זה.‬
‫לאיאן‬
‫אבא שלי נתן לי אותו ליום ההולדת.‬
‫למה אתה מחכה?‬
‫"תפארת האוקיינוס".‬
‫הדגים הטובים ביותר הם עבור אלה שלא מאבדים תקווה. אני אוהב אותך.‬
‫אני אוהב את זה.‬
‫היינו צריכים להרוג אותו. הוא מסוכן ובלתי צפוי.‬
‫אתה לא טועה.‬
‫הוא מחוץ לשליטתו של ויסנטה, והוא גם מחוץ לשליטתו של "המתבונן".‬
‫אבל הוא בוטח בי.‬
‫את עדיין חושבת שאפשר לגייס אותו?‬
‫אני מאמינה שכן. כן.‬
‫מה אם לא תצליחי?‬
‫אם לא אצליח,‬
‫אחסל אותו בעצמי.‬
‫תרגום כתוביות: רויטל מאיו‬
‫בקרת כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬