-Er du sikker, pappa? -Det var kjærlighet ved første blikk.
Jeg har aldri vært så sikker på noe før.
-Har han sagt hvem han gifter seg med? -Altså… Det er ikke Irene.
Det er ikke Eva.
Ikke Blanca heller.
-Jeg ser ikke Paula. -Det endte dårlig.
Nagore!
Alt det tullet og så er det han som dreper prosjektet vårt.
Se der. Hei, Patrick! Hvordan går det?
-Hei. -Fortsatt dekonstruert.
Nei. Alle er her.
Både menn og kvinner, selvsagt.
Patrick, når du er klar.
Vi er samlet her i dag for å feire en vakker kjærlighetshistorie.
Santis kjærlighet til seg selv.
Det var ikke lett.
Det er ikke lett å finne ekte kjærlighet, spesielt i disse tider.
Men Santi fant den der han minst ventet det.
I seg selv.
Skjer dette?
-Har du løftet? -Ja. Jeg er litt nervøs.
-Kom igjen. -Beklager.
"Jeg, Santiago Peralta, på denne reisen kalt livet,
lover å bli min egen eventyrvenn.
Å elske og respektere meg selv i gode og onde dager, resten av livet.
Til døden skiller meg fra meg selv."
-Ringen. -Ja.
Med denne ringen gifter jeg meg.
Santi, jeg erklærer deg for din egen ektemann.
Lenge leve brudgommen!
Takk!
Tusen takk!
Bare du kunne finne på dette.
Den lykkeligste dagen i mitt liv.
-Så hva skal dere gi meg? -En kupong til psykolog?
Patrick har en rykende heit kjæreste, hva?
Skal du på bryllupsreise også, eller?
Nei, jeg kan ikke nå. Senere.
-Vi starter byggingen om to dager. -Så spennende!
Endelig går alt bra for meg!
Jeg går og sier hei.
-Skal ikke dere gifte dere med dere selv? -Jeg liker ikke meg selv.
Mitt forhold er et situationship.
Han skiller seg snart. Jeg gir ham seks måneder.
-Hvordan går det her? Alt bra? -Santiago, hva er dette?
Kompis, jeg forstår ingenting, men…
-Gratulerer. -Takk.
Jeg brakte dere sammen fordi jeg ville takke dere.
Var det ikke for dere og de vanskelige periodene,
hadde jeg ikke møtt mitt livs kjærlighet. Så tusen takk, fra bunnen av mitt hjerte.
Bare hyggelig.
Og måtte dere begge leve…
-Måtte du leve lykkelig. -Ja.
Jeg er det. Virkelig. Nyt måltidet. Sees senere!
Hvorfor fungerte det ikke mellom dere?
-Han manglet noe. -Ikke sant?
-Ja. -Jeg var bare veldig ung.
-Lenge leve brudgommen! -Lenge leve brudgommen!
Plutselig synger jeg Kanskje fordi jeg elsker meg selv
Og jeg føler vinden Strømme gjennom hendene mine
Alt er annerledes Når jeg ser på meg selv
Jeg forstår ikke meg selv Kanskje fordi jeg elsker meg selv
Jeg synger til min rytme…
Hvordan går det? Dater du noen? Bortsett fra torsdagstrekanten.
Jeg datet en gift fyr. Men han angret og alt gikk til helvete.
Datet ei hore for å ikke såre noen, men det er ugyldig samtykke.
Gud…
Og jeg har en rar heterofleksibel greie med forretningspartneren min.
-Dater du Rafa? -Aldri i livet.
Det var et situationship. Tok jomfrudommen hans, han ble forelska.
-Så det går kjempebra? -Fly, fly…
Godt å se at dere endelig er sammen igjen.
Vi bestemte oss for å komme overens. Mest for barnas skyld.
Ja, vi er en lykkelig, ødelagt familie.
Og hvordan går det med den dama du dater?
Hva het hun? Tania?
Hvem er Tania?
Hva?
Nei, det var bare en dum flørt.
Jeg trodde det gikk fremover. Daniela sier at du ikke kan være alene.
Hei! Drinken min. Så god og forfriskende.
Pappa!
Å! Hei, buketten!
Kom igjen, single damer!
Kom igjen. Sånn, ja.
-Den som får den, gifter seg med seg selv. -Nei!
ALFAHANNER
I dag skal dommeren høre fra Iñaki Castejón og Daniela Galván
om det påståtte…
-Er du nervøs? -Nei, Patri. Jeg er henrykt.
…å trekke seg som nestleder og fra alt politisk ansvar.
For øyeblikket råder det delte meninger.
Noen anklager influenceren for falske anklager,
mens en annen del av befolkningen fordømmer politikeren
og kritiserer avhøret av det påståtte offeret.
Ikke kledd sånn.
Alt du trenger å gjøre er å bekrefte anklagen
og ikke motsi deg selv.
Ta deg tid til å svare. Og ikke bryt sammen.
Hvis du feller en tåre, er det greit. Men få det til å se naturlig ut.
Du gjør dette for deg og for oss alle. Du er veldig modig.
Daniela.
-Elena Velasco er her. -Slipp henne inn.
-God morgen. -Alt bra, Elena?
-Kom inn. Sett deg. Noe å drikke? -Ellers takk.
Hvordan kan jeg hjelpe deg?
Jeg fant nettopp ut at mannen min har vært utro en stund.
-Mann? Kvinne? -Kvinne.
Kvinne. Og du vil skilles.
Jeg vil skilles. Jeg vil drepe ham. Jeg vil drepe henne.
Jeg kan bare hjelpe deg med det første. Ok?
Felles eiendom, særeie, barn?
Felles eiendom. To barn. Daniel og Paula.
Den jævla hurpa har ødelagt en familie.
Jeg foretrekker å skylde på den utro og få så mye penger vi kan fra ham.
Han har ikke mye penger. Bokhandelen hans går ikke så bra.
Kødden forelska seg i en hore som ikke ville ha noe seriøst.
Hvis hun ikke vil ha noe seriøst, hvorfor ødelegge livet til så mange?
Elena…
Hora ga ham nummeret sitt på en serviett.
For ei luremus.
-Jeg visste ikke at han var gift. -Jo, det gjorde du.
Og du elsket å være den andre kvinnen.
Nå som du kjenner meg, er det vel ikke så morsomt?
Jeg håper du likte det.
"Etter å ha gjennomgått Esther Alonsos krav,
godkjenner jeg avtalen undertegnet av begge parter,
som regulerer deres forhold til barna.
Dommen kan ankes innen 20 dager."
Du kan signere her.
Vel, da er det gjort.
-Ok, da. Lykkelig ødelagt familie. -Nå er det virkelig over.
-Det er litt rart. -Nei da. Vi oppfører oss normalt.
Denne uka har jeg barna. Kjøpte du mat?
Vi er tomme for kiwi
og det sukkerfrie syltetøyet du liker mens du var borte.
Kan du kjøre meg hjem? Da slipper jeg bussen.
Hva? Nei, du er eksen min nå. Klar deg selv.
Jeg bare tuller. Bilen er på parkeringsplassen.
Hvordan går det, dommer?
-Hei. Husker dere meg, Santiago? -Selvsagt. Campingfyren.
Det er en bobil.
-Rubén, ring politiet. -Det trengs ikke.
Byggingen starter om to dager.
Men de topografiske undersøkelsene fant veldig mye stein.
Vi må bruke trykkluftbor. I minst én måned, fra åtte om morgenen…
Men som et tegn på velvilje, har jeg med ørepropper av skum.
De er bra, fra apoteket.
Ok. En glede, naboer.
Ha en fin dag. Vi ses.
-Klar, Manolo? -Vi kjører.
Du vil elske vindtunnelen. Det er som å hoppe i fallskjerm,
men uten risiko for å knuse skallen når du lander.
Du trenger ikke å smiske lenger. Du er offisielt godkjent som stefar.
Du må ikke planlegge aktiviteter for oss.
Ikke kødd med ham, ok? Jeg trenger at dette varer.
-Vi kan dra hjem igjen. -Nei. De trenger å komme seg ut av huset.
Pedro!
Pedrito!
Hei! Motorsykkelrytter.
Ser jeg ikke kul ut? Dette er kollegaen min, Manolo.
Dette er Tania, husker du? Kvinnen jeg har fortalt så mye om.
Å, ja. Tania, selvsagt.
-Hei, Tania. -Hei. Hyggelig å møte deg, betjent.
Luis.
Føles som om jeg kjenner deg så mye som han har snakket om deg.
-Ok, ses senere. -Men…
-Ba du ham om å stoppe på noe tidspunkt? -Ja, selvfølgelig, men…
-Sa du det sånn? "Stopp?" -Ja.
Og han hørte ikke etter?
Nei, ikke før jeg ble enda strengere.
Vent litt. Så señor Castejón dyttet deg ned på senga.
Ja.
Og ifølge deg tok han ut penisen sin.
Vet du hvorfor?
Vel, jeg…
Hva tror De?
Det er jeg som stiller spørsmålene. Svar.
Han tok vel ut penisen sin for å putte den i vaginaen min,
munnen eller anus. Det er alternativene.
-Prøvde han å ta av trusene dine? -Nei, jeg ga ham ikke tid…
Og så slikket han brystene dine?
Hvor lenge suttet han på puppene dine, tok deg på rumpa og alt det?
-Jeg vet ikke. Jeg tok ikke tiden. -Greit.
Og etter alt du fortalte meg nå, dro du hjem til ham?
Hvorfor?
Har du lest The Ages of Lulu?
-Jeg husker ikke. -Ikke?
Kan vi prate litt?
Unnskyld meg litt, Asun.
Hva skjedde? Kona di dukket opp på kontoret mitt.
Jeg følte meg så fæl. Jeg måtte si det.
Du må aldri nevne utroskap. Bit det i deg om du deg skyldig.
Hun så det. Jeg har det forferdelig. Hva skulle jeg sagt?
Det er mange grunner til å være deprimert.
Jeg tenker på deg konstant.
-Du forlot meg. -Du ville ikke ha noe seriøst.
Du insisterte ikke noe særlig.
Hallo?
Ja, det er meg.
Jeg kommer straks.
Hva nå?
Elena hoppet fra balkongen.
SYNDEREN
Hei.
Hva har du gjort med deg selv?
Du ville ikke kysse på grunn av skjegget.
-Nå er jeg mykere. Kjenn. -Faen, du er så slitsom.
-Nå har du sjansen. Ingen ser. -Jeg liker deg, kompis.
Jeg elsker deg så høyt som en heterofleksibel fyr kan.
Men det er alt. Jeg føler ikke det samme som deg.
Du sliter med å akseptere at du er bifil. Som jeg gjorde.
Jeg er mer hetero enn noensinne.
Sikker? Vi er alltid sammen. Du elsker å bli sugd. Vi har elsket.
Ingen kaller deg homo, men du er ikke hetero.
Rafa, vi er ikke sammen. Vi har aldri vært og vil aldri bli det.
Jo før du aksepterer det, jo bedre for oss begge. Hei!
-Passer det? -Ja. Hva skjer?
-Har Pedro fortalt deg om en Tania? -Nei. Tania?
Du er en dårlig løgner. Jeg er politi. Jeg har løgndetektor her.
Da Esther var utro mot deg, funka den ikke så bra.
Skal du si det, bør jeg uroe meg?
-Pedro har kjæreste. -Aldri i livet.
Men han skal slå opp.
Han var i bilen med hele familien. Jeg møtte dem i et lyskryss.
Fy faen! Barna også?
Ja. De så ut som en forsikringsannonse.
Aldri i livet. Ikke tull. Vi er alle forpliktet, for pokker.
Nettopp. Ja.
-Hva? -Hva mener du?
-Løgndetektoren min piper nå. -Hva? Nei, jeg dater ingen.
Det er best for deg.
-Men jeg lå med Esther. -Var ikke skilsmissen nesten i boks?
-Jo. Det var etterpå. På parkeringen. -Så et farvel-knull.
-Nettopp. -Ok.
-Men deilig. -Luis, for faen.
Nei. Vi har nettopp skilt oss. Alle er forplikta til prosjektet.
-Ja. -Luis.
Jeg sa ja, for pokker. Slapp av.
Fortalte du vennene dine om problemet ditt?
Ja, alt er avgjort.
Og hvordan tok de det at du svikter dem?
Først ble de såret, men de elsker meg. De vil at jeg skal være lykkelig.
-Ja. Så du har ikke fortalt dem noe. -Ikke ennå. Men avgjørelsen er tatt.
Jeg venter på rett øyeblikk.
Jeg vil ikke være skurken her. Er du usikker, så bo med dem.
Så får vi se hva som skjer med oss. Kanskje vi forhaster oss.
Faen, Tania. Jeg sa jeg elsker deg.
Ja, etter å ha løyet til meg og mens du dro.
Ikke den mest romantiske erklæringen jeg har hørt.
Tania.
-Jeg elsker deg. -Takk, kjære.
Et "jeg også" ville hjelpe.
Det kommer ikke ut særlig organisk nå. Det må komme naturlig.
Vil du ha rødbeter i salaten?
Vel, da drar jeg.
-Til kåken? -Ja.
Unger, si ha det til pappa. Dere ser meg ikke på en uke.
-Jenta mi. -Ha det, pappa.
Herregud. Han skal ikke i krigen.
Flott.
-Luis! -Hva?
Ikke dra hvis du ikke vil.
-Avtalen sier… -Faen ta avtalen!
-Jeg vil bli sammen igjen. -Med meg?
Nei, med naboen. Selvsagt!
-Esther, vi ble nettopp skilt. -Hvis du skal klage, glem det.
Nei. Vent. La oss snakke om det.
-Hva med Marimar? -Hva med Marimar?
-Hun kom hjem hit. -Iris, du ringte henne.
-De flørta. -Hva? Nei, vi snakket en stund.
-Og? -Og ingenting mer.
-Jeg bekrefta mistanken min. -Herregud.
Marimar er ikke mitt livs kjærlighet. Jeg var forelska i henne på skolen.
Mitt livs kjærlighet…
…er deg.
Snobbene vil ha god vin. Skal vi flå dem med en Pingus?
Hvor skal du?
Jeg kan ikke fortsette å jobbe med deg.
Hva prater du om? Gi deg, vi har fullt hus.
Du knuste hjertet mitt. Kjøper du min del, eller jeg din?
For pokker, vi er for gamle for dette.
Hva gjør du? Kom deg ut.
Hva skjer?
-Raúl dumpet meg. -Vi snakker om det hjemme.
Du elsket meg aldri! Vi er ikke engang et par.
Han er en jævla løgner. Han dater heller en hore enn meg.
-Er du ikke homofil? -Heterofleksibel.
Jeg har kyssa deg.
-Du ville. -Du var homofil.
Jeg er litt homo. Vi var romantisk involvert.
Nå er det romantisk?
-Hold kjeft. -Ha det!
-Du er motbydelig. -Hvor skal dere?
Vi er fortsatt på andre middagsrunde!
Vi holdt hender da vi gikk til rommet, som to flørtende som vil kysse i enerom.
Så dere kysset hverandre?
Du dyttet henne ikke ned på senga?
Vi endte i senga, men det var gjensidig.
-Avbryter han ikke ham? -Tok hun på deg?
Ja. Vi tok på hverandre. Det var en aktiv greie, fra begge sider.
-Hva berørte hun? -Skrittet mitt.
Penisen min. Jeg berørte rumpa og brystene.
-Tok du ut penisen i det hele tatt? -Nei.
Pokker, han regisserer hele avhøret.
Og hvorfor stoppet dere, hvis du hadde det så gøy?
Fordi det var for indiskré. Vi var hos eksen hennes.
Vi er ikke tenåringer. Så vi dro til meg.
Hvis det føltes så naturlig, hvorfor anmelder hun deg?
Takket være dette får hun mer medieoppmerksomhet enn noensinne.
Hun tjener vel på det på et vis.
Denne lekkasjen er i vår favør. Folk er rasende.
Husker ikke. Jeg var litt høy.
De forsvant en stund og dro tidlig. Jeg tror henne. Hvorfor skulle hun lyve?
Daniela er en hjerteknuser, men hun er ingen løgner.
Søster, jeg tror deg.
Jeg legger meg.
Går det bra?
Hva gjør du her?
Jeg vet ikke.
Hvordan har hun det?
Markisene reddet henne.
Men hun har flere brudd og en ryggmargsskade.
De vet ikke om hun kan gå igjen.
Det er kylling og gulrøtter i fryseren.
-Til Rita. -Tusen takk.
Flytter du langt fra sentrum?
-Til utkanten av Ávila. -Ja, det er langt.
Men det er veldig vakkert, med bymuren og maten…
-Klarissenes kloster. -De som baker?
Jeg gir meg selv til Kristus, en mann som aldri svikter.
-Det synes jeg er bortkasta. -Jeg er enig.
Rita, jeg kommer til å savne deg.
Du er mer trist over å forlate hunden.
Raúl, jeg hadde ønsket deg alt godt, men det kan jeg ikke.
Ja, tilgivelse er kristent, men jeg er også menneskelig.
Så faen ta deg.
Dette er en rettslig etterforskning, Ikke et realityprogram for hele landet.
De snakker om deg.
Kanskje ofre for kjønnsbasert vold trenger en mer empatisk tilnærming.
Jeg spurte bare offeret om det hun tok opp i anklagen.
Det er ikke spørsmålene, men hvordan du spør.
Paula, skru den av.
Beklager om noen ble fornærmet av at jeg sa "pupper" og "rumpe".
Hvis anklagen inneholder uhøflige ord, er ikke det min feil.
Men du var mer nedlatende overfor den tiltalte enn den fornærmede.
Den tiltalte har rett til å lyve.
Men anklageren er forpliktet til å bekrefte alle forhold i anklagen.
Og min plikt er å gå punkt for punkt,
for å avgjøre om den unge kvinnen lyver eller ikke.
Du har en veldig patriarkalsk dommer.
Ser du fortsatt på det? Jeg blir så forbanna.
Ser du? Nå føler jeg for å snakke.
-Hva mener du med et forhold? -Vi har vært sammen i rundt seks uker.
Jeg har sagt "jeg elsker deg." To ganger. Hun venter så det kommer naturlig.
Ser du? En kødd.
Ja. Det gjør vondt. Men kjærlighet er kjærlighet.
Hva sa du?
Det er en liten sjanse, bitte liten, for at jeg og Esther blir sammen igjen.
-Esther? Kom igjen. -Du forrådte oss også.
-Men med en ny dame. -Jeg har utrolig dårlige venner.
-Kan vi ikke stoppe byggingen til… -Til hva da?
-Vi må snakke med Santi. -Dere to får snakke med ham!
Dere er ikke ekte venner.
Hele kollektivgreia er ødelagt på grunn av dere!
Pokker.
Jeg synes du bør ta det opp med Santi. Jeg er bare med på lasset.
Daniela, hvorfor bestemte du deg endelig for å snakke?
Fordi jeg var den eneste som gjensto.
Jeg ville ikke at det skulle se ut som om jeg melket et mediekaos.
Men jeg kan ikke bare lytte uten å forsvare meg.
Er du reviktimisert?
Jeg hater det ordet, men ja. Å gjenoppleve et traume er ikke hyggelig,
spesielt å bli kalt en intrigemaker, en hore og en løgner dagen lang.
Hva ville du sagt til alle de kvinnene
som har blitt utsatt for et seksuelt overgrep og tiet?
Jenter, ikke anmeld det. Se hva som skjer.
Jeg har knust en heteronysgjerrigs hjerte. Gjort en prostituert sint.
Gjort eksen til nonne. Det går ikke særlig fremover.
Kona til fyren jeg hadde sex med fant det ut og hoppet fra balkongen.
Er hun død?
-Hun traff en markise. -Ok.
-De vet ikke om hun kan gå. -Faen.
Ja.
Du har også kødda det til.
-Det er ikke morsomt. -Jeg vet det. Det er fryktelig.
Du fikk iallfall leiligheten tilbake.
Skal du selge den for å finansiere kollektivet?
Vi får se hva som skjer med kollektivet.
Pedro har dame. Luis er med Esther. Drittsekkene er ikke ekte venner.
De forlot Santi og meg. Vent til han får høre det.
Vi hadde en plan. Forpliktelse er forpliktelse.
Hva er dette?
Raúl, vi er to emosjonelle terrorister.
Det beste vi kan gjøre er å ta hverandre av markedet.
For menneskehetens skyld.
Luz, foreslår du det jeg tror?
Min elskede…
…vil du gifte deg med meg?
Ja! Kom igjen!
Kollektivet er i gang.
For et flott øyeblikk. Hvem vil si noen fine ord?
Det er noe jeg vil si før…
Det er det jeg ber om, at dere involverer dere.
-Si det. -Det er ikke om prosjektet.
Det påvirker prosjektet.
-Hvordan? -Jeg har dame.
Har du dame?
Hun heter Tania. Hun eier skjønnhetssalonger.
To barn på elleve, Nora og David. Vi har vært sammen i seks uker.
Det er alvorlig. Ikke et situationship.
Pedro, kompis…
Vi har tomta, finansieringa, byggefirmaet.
Ser du hva dette er? Jeg skal forklare.
Det er en gravemaskin som flytter jord.
For i dag begynner byggingen, for pokker!
-Jeg burde ha sagt det tidligere. -Tidligere?
-Luis, si noe. -Jeg er sammen med Esther igjen.
-Hva mener du? Dere ble nettopp skilt. -Jeg innså at hun er mitt livs kjærlighet.
Hvordan i helvete kan hun være det? Det er Marimar, din idiot!
Nei, det er Esther. Beklager…
Raúl, hører du disse jævla forræderne?
Jeg bare…
Hva?
-Jeg skal gifte meg. -Hvem skal du gifte deg med?
I går la Luz en ring i coulanten min.
Så du kveles og dør.
Vi tar hverandre av markedet. For menneskeheten.
-Fridde hun til deg? Helt utrolig. -Gratulerer!
Hva mener du med "gratulerer"? Dere er tre jævler!
Det er det dere er.
-Santi. -Dette er utrolig.
-Dere har snakket om dette, ikke sant? -Nei.
-Det er overlagt svik! -Nei, kompis.
Faen!
-Det bare skjedde. -Faen.
-Kjærlighet er kjærlighet. -Prøv å forstå.
Venner er backup når du ikke har dame.
-Det er et mirakel at vi ses så ofte. -Du finner sikkert noen også.
Jeg hadde funnet dere! Forstår dere hva "forpliktelse" betyr?
Vi hadde en plan, for pokker. Nå har dere latt meg i stikken.
Ikke i stikken. Du er nygift med deg selv.
Dra på en fin bryllupsreise. Slapp av. Kom tilbake med nytt perspektiv.
Men du kommer i bryllupet mitt, ikke sant?
Ja! Det er mamma!
Hva skjer her?
Skatt, hva skjedde? Hvem skled ned sklia?
-Si "mamma". -Hvem var det?
-Hei. -Hvordan går det?
Det var mamma.
Jeg ser deg ofte i parken. Er du arbeidsledig?
Nei, jeg er husfar.
Dama mi forsørger meg. Ikke "mi", det var patriarkalsk.
-Hva? -Hun er der borte.
Leker med sønnen og eksen min. Moren hans.
De tre går godt overens.
Du skammer deg ikke over å bli forsørget av en kvinne?
Ikke egentlig.
For en stund siden
tok jeg og noen venner et kurs i å dekonstruere maskulinitet.
Jeg trodde også det var tull. Men litt etter litt sank det inn.
Vi har måttet revurdere vår sexistiske og patriarkalske arv,
og omfavne vår sårbarhet.
-Lenge leve de nygifte! -Det var mye.
Droppe diskriminerende språkbruk.
Å anta at monogami ikke er det eneste alternativet.
At seksualitet kan være flytende.
Hva gjør du her?
Du ga meg et tegn.
Hva… Kom igjen, ut!
-Gå. -Du ga meg et tegn.
Som i enhver revolusjon har det ikke vært uten skader.
Underveis hadde vi alle våre kriser, våre usikkerheter.
Bare for å ende opp mer eller mindre der vi startet.
Men denne gangen velger vi det.
Det fikk oss til å tenke.
Tradisjonell maskulinitet er giftig fordi det er urealistisk.
Det gjør oss ulykkelige.
Hvor mange av dere er diskriminerende?
Jeg sier ikke at det er lett. Vi er fortsatt i overgangen.
Vi vet ikke nøyaktig hvor vi er på vei, men vi går fremover.
Hvordan er bryllupsreisen? Fortsatt forelska i deg selv?
Mer enn noensinne. Jeg er kjempeglad, vennen.
Jeg trenger ikke en kjæreste. Eller venner. Ingenting.
Å være alene er en superkraft, vennen.
-Har du bestemt deg, sir? -Ja. Jeg tar hummerris, takk.
Hummerrisen er for to personer.
Pappa? Hallo?
Hallo?
Tekst: Anette Aardal