Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PERUSTUU TOSITARINAAN
Emme voi enää mennä luokseni. Ermanno palaa. Hän hakkaa minut.
Elena, mene Marcellan luo.
Soitin hänelle baarista. Hän ei vastaa. -Yritetään uudelleen.
Mene nyt. -En jätä sinua!
Käskin lähteä!
Pysy takanani.
Elena, Elena…
Autoon.
Kävelen mieluummin.
Anna poika meille.
Seis!
Hyvä! Mahtavaa!
Niin, mutta anna kun kerään itseni.
Hienoa.
Lopetamme nyt. Voitte tyhjentää paikan. -Selvä.
1. MARRASKUUTA 1978
Perääntykää, olkaa hyvät.
Voisitteko perääntyä? Menkää kauemmas.
Mikä elokuvan nimi on? -Armoton Rooma.
Ihana näyttelijä! Kuka muu tätä elokuvaa tekee?
Minä. Kuka muukaan? Menkäähän nyt.
Varovasti.
No niin.
…ei onnistu. Kaada ne siivilään ja sitten lisäät niihin suolaa.
Ja kun kaikki kerrokset on lisätty sen päälle,
päällimmäiseksi lasketaan lautanen…
Hitto, miten vihaan politiikkaa.
Sama laulu jo kuukausikaupalla.
…joitakin mielenosoituksia…
Onko nyt parempi?
Tuokin kaveri lätisee jatkuvasti politiikasta.
En kestä häntä.
Hetkinen.
Elokuva alkoi 10 minuuttia sitten.
Voit katsoa alun seuraavassa näytöksessä.
Menen nyt, kiitos.
Kuten sanoin, munakoiso täytyy todellakin itkettää.
Kun kaikki kosteus on poissa, se on valmis.
Mitä?
Oletko kateellinen? -En varsinaisesti.
Sääli.
Opiskelen yliopistossa arkkitehdiksi.
Ei sinua oteta sinne. -Saat nähdä.
Eläintarhaan sinut otettaisiin.
Ja haikarat lentävät takaisin,
jalat ojossa, nokat pitkinä, haastamaan myrskyt…
Hyviä säkeitä, vai mitä?
Kauniita ja syvällisiä.
Ei! Älä!
Luovuta!
Minä voitin!
Minä luovutan. Sinä olet mestari.
Minä voitin! Minä voitin!
Hyvä on.
Otetaanko sinut armeijaan? -Tietenkin.
Lähdetkö kauas? -Tavalla tai toisella.
Et sinä minnekään lähde.
Älä leiki sankaria. Ei sinua oteta.
Miksei otettaisi?
Ne jättävät fiksut ihmiset kotiin.
Ja hölmöt lähetetään sotaan, niinkö?
En halua, että kiusaat minua.
No jaa…
Minulla on kerrottavaa. -En halua kuulla.
Lähdetkö kanssani tupakalle? Käytävään.
Ei kiitos.
Kuule… -Mitä annat minulle huomenna?
Se on salaisuus.
En halua makeisia, jotka söisin ja unohtaisin heti.
Haluan jotain, mikä kestää yhtä pitkään kuin sinä ja minä.
Vuosia ja vuosia.
Anna suukko.
Sinun sylissäsi en pelkää mitään.
En edes sotaa.
Pysy siis lähelläni.
En nähnyt loppua, vain ensimmäiset 10 minuuttia.
Minä näin sen loppuun asti. -Niin, näit sen vessassa.
En, vaan teatterissa. -Katselit vierustovereitasi.
Hän on uusi.
Onpa söpö.
Eilinen kaveri oli kuumempi. -Se blondiko? Hän oli kaunis mutta turha.
Hän oli niitä, jotka sanovat: "Ei kiitos, en polta."
Suuret luulot, mutta ei lahjoja. -Totta.
Haluatko tupakan?
Kiitos.
Olen nähnyt sinut jossain. Käytkö täällä usein?
En. Tämä on ensi kerta.
Oikeastiko?
Osuin tänne sattumalta.
Käytkö sinä usein?
Joskus, kun haluan nähdä hyvän elokuvan.
Mennäänkö?
Odota vähän.
Mitä?
Ei täällä.
Miksi sitten tulit?
Jotta olisimme kahden.
Olet jo vauhdissa.
Täydessä.
Mutta täällä en voi.
Olen Enea. Mikä sinun nimesi on?
Pietro. -Kiva nimi.
Minusta ei nyt tunnu siltä. Ei täällä.
Missä sitten? -En tiedä.
Etkö pidä minusta? -Ei…
Pidän kovastikin, ja siksi tämä paikka on…
Sydämesi hakkaa.
Kuin hullu.
Anteeksi.
Nähdään huomenna täällä.
Selvä.
Hei sitten, Titti. -Elokuva taisi olla koskettava.
Miten niin? -Tulette kaikki ulos kuin unessa.
Se oli todella hyvä.
Et edes katsonut sitä loppuun. -Katson sen huomenna.
Se ei pyöri huomenna. Tiedät, että elokuva vaihtuu päivittäin.
Tämä oli kyllä parempi kuin viime viikolla.
Aivan selvästi.
Yhäkö työskentelet elokuvissa? -Välillä.
Opiskelen vielä, ja autan joskus vapaaehtoisena.
Niinkö? Sinulla on onnea. Olisin itsekin halunnut elokuva-alalle.
Halusin näyttelijäksi.
Jos joskus teet elokuvan, soitatko minulle?
Tekisinpä vain.
Nähdään huomenna. -Kuulehan.
Rauhoittukaa vähän. Piditte aika meteliä tänään.
Ole sinä hiljaa.
Toivot vain olevasi yhtä äänekäs.
Heippa, Titti.
Joko sait laskettua? Alahan mennä sitten.
Isä?
Anteeksi, että olen myöhässä. -No, millainen elokuva oli?
Hyvä. Oikein… -Romanttinen.
Olisit pitänyt siitä.
Nyt se on varmaa. Pääsen pian kotiin.
Uusi sydän.
Saa nähdä, miten se pärjää vanhassa kehossa.
Älä liioittele. Se on vain yksi läppä.
Helppo toimenpide.
Niinhän ne väittävät.
Kai minä nyt tiedän. En minä mitään kasvitiedettä lue.
Totta kyllä.
Pahoitteluni, herra tohtori.
Hyvää iltaa.
Olemme keittiössä.
Nukun varmaankin pian luonasi. -Mitä tapahtui?
Se hullu Caterina uhkaa muuttaa takaisin tänne.
Koti on kyllä hänenkin. Hänen miehensä on tylsä.
Mutta tosi kuuma. Iltaa, Carlo.
Tällä kertaa pidin kovastikin. -Niin minäkin.
Et siis tosiaan valehdellut. Ettekö oikeasti tehneet mitään?
Hän ei ole sellainen.
Hän on ujo ja kömpelö. Se oli kai hänen ensi kertansa.
Hän kuitenkin tuli perässäsi vessaan.
Hän halusi kyllä, muttei pystynyt.
Siinä tapauksessa hän ei tule enää paikalle.
Alice, hän pyysi minut sinne huomenna.
Melko varmasti hän tulee. -Melko.
Se "melko" minua kiusaakin.
En saa häntä mielestäni.
Minun pitää keksiä paikka. Vessa ei kelpaa hänelle.
Voitko moittia häntä siitä, rakkaani?
Muista, että huomisiltapäivä on täynnä oppitunteja.
Olen sairas.
Jos jatkat tätä, saat lopulta kenkää koulusta.
Ja satunnainen vapaaehtoistyö kuvauksissa on ihan hyvä,
mutta teet sitä liikaa.
Ei näin lahjakasta voi potkia pois.
Jos minulla olisi edes osa itsevarmuudestasi, voisin muuttaa elämäni.
Voisin minäkin. Sinun vartalollasi ja perseelläsi.
Senkin likainen sovinistisika.
Jäisit yöksi.
Puhuit miehestä ennen kuin pääsimme edes loppuun asti.
Ei kiitos. Ajatuksesi ovat muualla.
Mitä teen koko yön ilman sinua?
Mietit häntä ja runkkaat.
Siitä vain.
Kuuntele nyt minua, Adele.
Älä soita takaisin. Älä ole niin takertuva.
Rakkaudessa täytyy esittää saavuttamatonta.
Tekisit niin kuin minäkin. Kun mies rakastuu, minä katoan.
Hän palaa aina kivan lahjan kanssa.
Niin. Odotapa hetki.
Voinko käydä katsomassa, odottaako joku minua? En yritä livahtaa sisään.
Kultasi ei ole täällä. -Tiedätkö edes, kenestä puhut?
Soitan pian, Adele.
Se eilisillan upein mies. En ole nähnyt moista vuosikymmeniin.
Emme edes tulleet ulos yhdessä. -Entä sitten? Minulla on tutka.
Huomaan kaiken.
Sen kuin menet sisään. Vain, koska olet sinä ja olet itsekin alalla.
Kiitos. -Päästä hänet sisään.
Onnittelut. -Ota toinen lasillinen. Minä tarjoan.
Mikä juoppo.
Terveydeksesi! -Samoin!
Sitä tarvitaan nyt, kun taudit kiertävät.
Pidetään peukkuja. -Hei hei!
Hei sitten, Biancofiore! -Hei vain!
Hyvästi nyt, rakkaani Sotajoukot lähtevät
Mitä sinä haluat? -Haukkaan vain happea.
En ole prostituoitu. -Oli jo aikakin.
Hei!
Miten meni eilen? -Oliko hän hyvä pano?
Me emme panneet. -Just joo.
Mitä sitten? Tuliko hän liian nopeasti?
Et nyt tajua.
Me juttelimme.
Se on vessa, ei olohuone. -Tämä on tuttua meille.
Minä menen sinne vain panemaan.
Katsokaa, kuka palasi.
Missä olet ollut? -On ollut kiirettä.
Mitä te täällä teette? -Arvaa.
Unohda se. Miten Chelle kävi? Tapoitko hänet jo?
Se on vain säätöä. Ei kuulu teille.
Just. Fidel Castro ja Che Guevara. Voi luoja.
Minulla on asiaa, Enea.
Molotov!
Saanko kysyä yhtä juttua? -Mitä?
Montako munaa otit armeijassa?
Liian monta. Yksi elämä ei riitä niihin kaikkiin.
Vaikka eläisit 100 vuotta. -Minäkin rakastan sinua.
Tuletko huomenna mielenosoitukseen?
En voi, Molotov. Minulla on koulua. -Mikä syy se on?
Mitä Chen kanssa tapahtui?
Me riitelimme. En halunnut sanoa sitä noiden lorttojen kuullen.
Hän on tosi rasittava.
Hän ei hyväksy aseistakieltäytymistäni.
Pidän muka hänestä vain Che-lookin takia.
Hän suuttui, koska en opettanut häntä tekemään Molotovin cocktailia.
Che onkin aina ollut pihalla.
Hei.
-Tämä on ystäväni. Hän on lähdössä.
Terve. Ernesto. -Pietro.
Kaikki sanovat minua Molotoviksi, koska sytytän jokaisen tuleen.
Nyt voit mennä. -Rauhoitu! En aio varastaa häntä.
Et tiedä, mistä jäät paitsi.
Hän liioittelee aina.
Hän on silti harmiton. Joskus jopa mukava.
Tulin tänne sinun takiasi, mutta aikaa on vähän.
Ajattelin, ettet ehkä halua olla täällä.
Ei.
Ei sitä eilistä.
Saatan tietää meille erään paikan.
Minkä?
Se on ystäväni isoäidin koti. Se on asumaton.
En tiedä, onko ystävälläni avain.
Täytyykö sinun soittaa hänelle? -Hän on koulussa. Olemme kurssikaverit.
Käyn koululla. Nähdäänkö tunnin päästä?
En ole varma.
Halusit tavata täällä.
Tiedän, mutta… -Jos et ole varma…
Jos me emme ole varmat,
mennään vaikka pizzalle. Ei ole pakko tehdä mitään.
Annan osoitteen.
Taidan jäädä katsomaan leffaa.
Toitko ihan kartan?
"Jotta aika ja etäisyys eivät erota meitä."
Jotta aika ja etäisyys eivät erota meitä.
Entä jos avainta ei löydy?
Sitten syödään pizzaa. Sopiiko?
Sopii.
Lähden Vespalla. Katso elokuva, se on upea.
Oletko nähnyt sen? -En, mutta uskon Tittiä.
Kuka on Titti? -Lipunmyyjä.
…JOTTA AIKA JA ETÄISYYS EIVÄT EROTA MEITÄ
Hei.
Ystäväsi on onnekas.
Ei hän maininnut, että asunto olisi tällainen.
Vilkaistaan ylös.
Katso, Enea.
Odota.
Etkö halua?
Minä vain…
Tämä on ensimmäinen kertasi.
Ehkä sittenkin se pizza?
Minä harkitsen.
Haluatko, että opetan, miten…
Odota!
Anteeksi. Käyn kuumana.
Ei hätää.
Tässä on ystäväsi isoäiti nuorena.
Löysin viinaa.
Isoäidinkö?
Muistan, missä näin sinut ensi kertaa. Muutama päivä sitten kuvattiin elokuvaa.
Menin lähemmäs.
Kun otto katkaistiin, sinä siirsit estettä.
Sinäkin katsoit minua. Muistatko?
En muista. En kiinnitä huomiota ohikulkijoihin.
He ärsyttävät minua. Varmistan, että he eivät tunkeile.
Minä en ole töissä. Opiskelen. -Samoin. Opiskelen elokuva-alaa.
Viimeinen vuosi ohjaajaopintoja.
Minä olen lääkiksessä.
Siistiä.
Siihen menee kauan.
Lääkäri.
Pidän lääkäreistä.
Pelkkä ajatuskin saa levottoman olon tänne, tohtori.
Ja tännekin.
Entä tänne?
Kyllä, mutta nyt se ei haittaa.
Asutko vanhempiesi luona?
Asun.
Entä sinä? -Isäni luona.
Tulin, koska äitini piti leikata.
Se meni hyvin. Hän pääsee pian kotiin.
Missä asut?
Marchessa.
Saisinko luvan? -En osaa tanssia.
Tule nyt. Vai tanssinko yksin?
Hyvä on.
En silti osaa.
Tee perässä.
Onko sinulla vielä nälkä? -Ei.
Minulla on.
Tiedätkö, ketkä tapasivat täällä?
He eivät aavistaneet, miten rakastuisivat.
Tämä on tuttu tarina.
Sinähän sanoit, ettet muista.
En tiedä, miksi sanoin niin.
Ehkä suojellakseni itseäni.
Miltä?
Milloin nähdään taas?
Nuovo Olimpossa iltapäivällä.
En tiedä, mihin aikaan. Jos myöhästyn, voit katsoa elokuvan.
Niin sinäkin, jos minä myöhästyn.
Hölmö. Tule, vien sinut bussipysäkille.
Piazza Venezia on ihan kulman takana. Voin kävellä.
Mene nyt.
Ole kiltti, Enea. -Älä seuraa minua. En lähde mukaasi!
Hei. -Sinullahan on seuraa. Tämä on uutta.
Hän tulee mielenosoitukseen. -Älä kuuntele. Anna lippu.
Tämä on todella näkemisen arvoinen. Minä tarjoan.
Mielenosoitus on tärkeämpi.
Se on 10 minuutin kävelymatkan päässä Piazza Venezialla.
Sinun on pakko tulla. Et voi vain touhuta omiasi!
Anteeksi. -Ei se mitään.
Pyydä hänet mukaasi.
Onko hän täällä? -Salissa, piilossa nojatuolin alla.
Hän on kovin ujo.
Hae hänet, niin lähdetään. Saan vihdoin tavata hänet!
Tämä on minun juttuni. Ensi mielenosoituksessa pidän vaikka puheen!
Onpa upeaa. Kiitos vain! Sinäkin olet vain vallan palvelija!
Mitä hintimmäksi tulet, sitä suurempi fasisti olet!
Haista vittu, Enea!
Olipa se aggressiivista.
Onko hän ex-tyttöystäväsi? -Enemmänkin.
Hän on selvästi innokas aktivisti.
Mies tuli baariin puoli tuntia etuajassa. Hän odotti sinua, jos ymmärrät.
Odota.
Nuovo Olimpo.
Hetki vain.
Älä lakkaa käymästä, vaikka rakastuittekin.
Voimme me tulla katsomaan elokuvia. -Just.
Teette omat elokuvanne kotona. Näytökset kello 17, 20 ja 23.30.
Haloo?
Ei, tänään pyörii Nella città l'inferno. Tervetuloa.
Sinä se et vain tajua. Pitäisit suusi kiinni.
Hei.
Anteeksi, etten päässyt aiemmin.
Ei se mitään.
Tämä on hyvä. Katso, miten kaunis!
Sinä siellä, tule tänne.
Avainta ei enää ole.
Mitä sinä teet? -Haistelen sinua.
Kaipasin tuoksua.
Varasin pöydän ravintolasta.
Haluan katsella sinua viinilasin yli.
Vain kaksi tavallista ihmistä ravintolassa.
Minun täytyy käydä ensin klinikalla juttelemassa lääkärin kanssa.
Tulen viimeistään tunnin päästä. -Olisit voinut tulla vasta sen jälkeen.
Halusin kertoa kasvotusten.
Saanko tulla mukaan?
En halua, että odotat ulkona yksin.
Katson elokuvan alun.
Nähdään tunnin päästä aukion baarissa. -Eli kun puolet elokuvasta on mennyt.
Käytävä on vain tupakointia varten.
Mitä haluat? -Tyypit!
Varo portaita. Hän on loukkaantunut!
Titti otti hänet sisään. Ulkona on kaaos. Tässä vetyperoksidia.
Tee tilaa pesualtaalle! -Juo vähän. Huuhtokaa kasvot.
Ei! Käytetään vetyperoksidia. -Ota tämä.
Kadulla on ihan hullua! Kaikkialla on poliiseja!
Pietro.
Mitä hänelle tehtiin? -Molotov, minun on mentävä.
Odota! -En voi. Valitan.
Älä mene! -Rauhoitu nyt.
Ovi suljetaan!
En saa sitä lukkoon! -Titti, päästä minut ulos!
Ei! Ette saa tulla sisään!
Ette saa tulla!
Elokuva seis!
Valot päälle! -Pysy lähelläni.
Valot päälle!
Minun on päästävä ulos.
Odota tässä. Pysy lähelläni.
Älä liiku. -Me emme taivu!
Älä! Hän on täällä töissä!
Antakaa heidän olla! -Poliisi!
Valta työväelle!
VALTA TYÖVÄELLE
Päästäkää!
Titti, minä pyydän. Hän odottaa minua.
Toinen ovi oikealla.
Se on hätäuloskäynti. Voit mennä siitä. Mene!
Sulje ovi! Sulje se, ettei sisään pääse enempää väkeä!
Titti…
Päivää!
Miten menee? -Olemme odottaneet sinua jo tunnin.
Kirjoitimme kohtauksen uudestaan, kuten pyysit. Hei, ohjaaja tuli!
Päivää.
Sinä olet tällä sohvalla ja sinä toisella.
Olette seksin jäljiltä aivan puhki.
Olette hikisiä ja huohotatte.
Sitten repliikki.
"Onko sinulla vielä nälkä? -Ei."
Sanomisen sijasta voisit tehdä jonkin eleen. Mietitään sitä.
Hyvä on. -"Minulla on."
Nyt nouset ylös ja poistut kuvasta.
Muistatko kohtauksen, jossa syötte terassilla?
Haet marmeladipurkin ja tulet takaisin.
Harjoitellaan myös asento, jossa istut hänen päällään. Näin.
Mitä sanot?
Se marmeladijuttu on hyvä ja kiinnostava.
Ongelma on se, että meillä on vain neljä purkkia.
Paljonko marmeladia joudun syömään?
Marmeladiinko tämä nyt kaatuu? -Ei, mutta…
Onko sinulla ongelmia sen kanssa? -Ei. Olen näyttelijä.
Näytelkää sitten. Minä näytän.
Otat marmeladia sormillasi ja viet sen hitaasti hänen suuhunsa.
"Mahdottomat rakkaudet kestävät ikuisesti."
Mistä luit tuon?
En muista. Kuulin jostain. -Samoin.
Jos elokuvaa ei olisi kielletty ja sitten sallittu, kukaan ei olisi nähnyt sitä.
Ilman siveettömyyssyytteitä… -Otatko tupakan?
Parin pusun takia. Kohtuutonta.
Siinä oli muutakin kuin pari pusua.
Francesco, katsoit pusukohtauksissa pois.
En halua nähdä miehiä suutelemassa.
Minä pidin siitä. Lopussa liikutuin kyyneliin.
Olihan se koskettavaa.
He tapaavat, rakastuvat eivätkä ehkä tapaa ikinä uudestaan.
Elokuva ilman loppua. Mitä helvettiä? Täytyykö minun itse kuvitella se?
Se oli täydellinen rakkaus.
Rakkaus, joka ei ikinä unohdu eikä kulu ajan myötä.
Mitä meidän pitäisi oppia tästä?
En tiedä, oliko siinä opetusta. Mutta pistäähän se miettimään.
Mitä sinä sanot, Pietro?
Minä pidin siitä.
Katson, onko pöytämme valmis.
Vieläkö mietit sitä elokuvaa?
En. Miten niin? -Olet ollut outo koko illan.
Ei tämä sitä ole.
Kerroit joskus,
että loukkaannuit Roomassa mielenosoituksen aikana.
Niin, mursin käteni. Mitä siitä?
Ehkä elokuva muistutti sinua niistä ajoista.
Eihän siinä loukkaantunut kukaan.
Ehkä tulit melankoliseksi.
Mistä?
Ennen elokuvaa olit hyvällä tuulella.
Illallisella et sanonut sanaakaan.
En pitänyt keskustelusta.
Pelkkiä turhuuksia. -Mistä olisi pitänyt puhua? Politiikasta?
Sellainen intohimo on kiehtovaa.
Haluatko tietää, mitä mietin? -No mitä?
Mistä minä tiesin, että se päättyisi huonosti?
Emme me oikeastaan tehneet mitään.
Mikä pettymys.
Urakiipijä.
Se mies halusi vain panna kaikkien huulilla olevaa ohjaajaa.
Lähdin heti, kun tajusin.
Ja tulit hakemaan minulta lohtua.
Minua halutaan vain, koska olen kuuluisa. -Mitä väliä?
Enea ja Enea Monte ovat sama ihminen.
Sen tajuaa ilman psykoanalyysia.
Päällekkäiset, mutta sama ihminen.
Mitä sinulle kuuluu? Olet ollut outo.
Huomasit viimein. Hyvä.
Mistä on kyse?
En tiennyt, pitäisinkö sen vai en.
Oletko sinä… -Olin.
Se päätti puolestani.
Aivan kuin se olisi kuullut minut ja halunnut jättää minut rauhaan.
Surullista, eikö?
Oliko se minun? -Mitä? Ei!
Se oli kai yhden kusipään, jonka tapasin hiljattain.
Mitä me muista välitämme?
Pitäisikö minun teettää uusi kampaus?
Ehkä jotain klassisempaa tai sitten jotain hullua.
VAIN AIKUISILLE
KIELLETTY ALLE 18-VUOTIAILTA
Yksi lippu, kiitos. -6 000 liiraa.
Kiitos. -Ole hyvä.
Terve.
Muistatko minut?
Muistan.
Sinulla oli outo lempinimi.
Molotov.
Kukaan ei ole käyttänyt sitä nimeä aikoihin.
Tunsin kaverin nimeltä Enea.
Aivan. Mitä hänelle kuuluu?
Kysyisin sitä sinulta. En nähnyt häntä enää. Arvelin, että hän kävisi täällä.
Hänestä tuli kuuluisa ohjaaja. -Häivy.
Älä äksyile.
Eikö sinulla ole puhelinnumeroa? -Ei, eikä osoitetta.
Kiitos kuitenkin.
Tullaan!
Soitin jo iät ja ajat!
Anteeksi.
Juutuin leikkaamaan. Michele on jääräpäinen. Voisin kuristaa hänet.
Sellainen hän on. -En saanut sinulle lahjaa. Anteeksi.
Sinähän toit ihania kukkia!
Hei.
Antakaa hänelle tilaa. Hän tuli juuri töistä.
Enea, hei!
Poikaystäväsi on muuten tosi paskiainen.
Miksen ole saanut vielä mitään osaa?
Armoa. Tulin vasta ovesta.
Ihan tosi, tarvitsen töitä. Olen rahaton.
Älä esitä köyhää, Silvana. Isäsi avustus elättäisi 50 henkeä.
Ole hiljaa ja juttele Francolle.
Sinulla on numeroni. Nähdään! -On.
Riittää jo. -Luuleeko hän, että olemme yhdessä?
Tee palvelus ja hae uusi samppanjapullo. -Selvä.
Miksi katsot noin? -Mene jo!
Anteeksi, mutta antaisitko suklaan?
Toki.
Kiitos. Terve, minä olen Antonio.
Enea. -Hauska tavata.
Kakku näyttää hyvältä.
Toivottavasti se onnistuu tässä metelissä.
Voisin tehdä jälkiruokiakin. Panisitkö nämä jääkaappiin?
Säästetään tilaa. -Jep.
No? Pidätkö yllätyksestäni?
Hän ei ole kokki, mutta harrastaa vesipalloa ja jälkiruokia.
Ja taitaa sinulla olla tutkinto konetekniikassakin.
Niin, mutta tein sen isäni vuoksi.
Tässä on rakas ystäväni Enea.
Tapasimme juuri. -Joo.
Olen turha täällä.
Pidät hyvää järjestystä. -Keittiössä pitää olla järjestelmällinen.
Eri elementtien geometria on tärkeintä.
Puhtauskin on tärkeää. Ei hygienian, vaan henkisen hyvinvoinnin vuoksi.
Ymmärrän.
Olen muutenkin pikkutarkka. Järjestelen aivan kaiken.
Minun elämäni kaipaisi järjestelijää.
Miten niin? Mitä sinä teet? -Elokuvia.
Mahtavaa. Minä en katso paljon elokuvia.
Et siis tunne minua?
Rehellisesti sanoen en.
Onpa hienoa.
Tulisitko hetkeksi?
Joo. Suo anteeksi. -Toki.
Hän ei ole minun tyyppiäni,
mutta jos hän lähestyisi, olisin kai mukana.
Ei hän ole minunkaan tyyppiäni. -Eikö?
Mistä nyt puhumme?
Konetekniikasta.
Kiitos. -Tuon sinulle viinilasin.
Musiikinvaihdos.
Olen aivan puhki.
Väki ei vain suostunut lähtemään.
UNTEN MIES FEDERICO FELLINI ON KUOLLUT
Mikä sääli.
1. marraskuuta 1993
Kuinka vanha hän oli?
"Syntyi vuonna 1920." Nyt on 1993.
Eli… -Olet surkea laskija.
Se tekee 73. -Tietenkin.
Ei kovin vanha.
Olet oikeassa, Enea.
Menestystä, palkintoja ja kunniaa voi virrata, mutta lopulta -
tässä on tulos.
Artikkeli sanomalehdessä.
Ei ketään. -Hei, Enea.
Haastattelun jälkeen meillä on se sovitus.
Ei hän kuuntele sinua.
Hän on sokissa. -Mutta…
Se esitys elokuvateatterissa…
Lähden haastattelun jälkeen. -Miksi?
Milanossa on mies, jota näen aina joskus.
Hän kutsuu minua komeetakseen.
Lennän ohi hohtavana ja katoan. -Sinä se et vakiinnu.
Nainen on häilyvä.
Mutta sinä et ole.
Kuka tuo oli?
Kuka?
Tutut kasvot, mutta en saa päähäni.
Tohtori Gherardi. Mukava nähdä.
Halusin kiittää teitä. Pelastitte äitini.
Tuo hänet taas kuukauden päästä. -Toki.
Tuon hänet niin pian kuin suinkin.
Kahvipaketteja on kolme. Tarvitsen vain kaksi,
mutta otan kaikki kolme, ettei yksi jäisi yksin.
Tuo ohjaaja on huippu.
Hänen viimeisin elokuvansa oli todella koskettava.
Näittekö sen? -Lisäisitkö ääntä?
Selvä. Clara, käännätkö sen kovemmalle? -Totta kai.
Itkin silmät päästäni, tohtori.
Se elokuva on mahtava. -Hetki.
…kuuluvat työympäristööni ja kattavat kaikki yhteiskuntaluokat.
Elokuvissani on aina osa minua ja henkilökohtaisia kokemuksiani.
Pidän elokuvissasi siitä, että niissä tunteet ovat yli kaiken muun.
On kuin tunteiden synnyttäminen olisi ihmisessä vika tai puute.
JOTTA AIKA JA ETÄISYYS EIVÄT EROTA MEITÄ
Etkö ole käynyt siellä enää? -En ikuisuuksiin.
Ja se oli varmasti hän? -Joo.
Mitä hänelle kuului?
Mistä minä tiedän? Siitä on jotain kuusi vuotta. En minä muista.
Kokkeli potkii kyllä kovaa.
Outoa. Tosi hyvää kamaa.
Täällä te olette. -Hei! Olin lähellä ja tulin moikkaamaan.
Selvä. En tarjoa ruokaa. Teillä ei kai enää ole nälkä.
Oletko vihainen? -En. Miksi olisin?
Mekin teimme tällaista yhdessä.
Joskus ennen.
Yhtä äreä kuin Rebeccan taloudenhoitaja.
Kuka on Rebecca? -Se on elokuva.
Hän ei ole katsonut elokuvia.
Taloudenhoitajan osa on tärkeä. -Nytkin hän haki villapaidat pesulasta.
Terveisiä Lorenzolta ja Brunalta. Jätän teidät rauhaan.
Minä tästä lähden.
Nauti lopuista. Sinä ne maksoit.
Taitaa olla parempi, etten käy hetkeen.
Onnea.
Nora olisi voinut tehdä sen. -Tiedät, että on hänen vapaapäivänsä.
Ne olisi voinut hakea myöhemmin.
Ei. Puen tämän tänään ylleni. -Minne aiot mennä?
Sovimme illallisen Alicen luona tänään! -Ihan tuskaa.
Mikä helvetti sinua vaivaa?
Nyt suutut, jos vedän jonkun muun kanssa.
Me teimme sitä kauan sitten yhdessä!
Tämä oli yksi ainoa kerta! Älä viitsi! -Haluatko olla kuin Molotov?
Suutuitko, koska emme odottaneet sinua?
Et siis todellakaan tajua!
Vedetäänkö ennen lähtöä yhdessä?
Minulle ei kannata puhua noin!
Vielä viimeinen viiva. Miksei? -Ei käy!
Odota!
Odota nyt.
Päästä irti. Mitä vittua sinä puuhaat?
Tehdään sovinto. -Ei.
Tiedät, että olen sinua vahvempi.
Seis! Odota! -Mitä?
Voi luoja.
Mitä nyt? Mikä hätänä?
Senkin kusipää.
Älä pelleile kanssani.
Tuo suututtaa minua. Olen tällainen sinun takiasi.
Tiedäthän sinä sen?
Enea…
Onkohan Alice vihainen? -Ei ole.
Hän antaa sinulle anteeksi mitä vain.
Koska me teemme aina, kuten sinä haluat,
katso tätä.
Kappas.
Oletko nyt tyytyväinen?
Nora suuttuu, ja minun täytyy vaihtaa lakanat.
Tein vain, mitä pyysit. -Kerrankin.
Sinun mukaasi me toimimme. Olet omassa maailmassasi.
Tiedät, millaista uuden teoksen tekeminen minulle on.
Se vie kaiken energiani.
Se kokaiini oli vain yhden kerran harhautuminen.
Harhaudu minuun. Saat sekoilla vain minun kanssani.
Lopeta! Kutitat minua.
Au! Lopeta. -Tajusitko?
Ihan tosi.
Pala parmesaania ja myös tuota juustoa tuolla.
Anteeksi.
Minä maksan. -Summa on 18 000 liiraa.
Enea.
Ei muuta kuin keksejä ja grappaa, Titti? -Minä noudatan Garbon sääntöjä.
Sinä tunnistit minut.
Seurasin hajuvettäsi.
Haistoin Nuovo Olimpon tuoksun heti. -Sitä ei enää valmisteta.
Mitä sinä teet täällä? -Leikkaan elokuvaa studiossa lähistöllä.
Et ole muuttunut. -Valehtelija.
Et sinäkään. -Valehtelijoita molemmat.
Olet kusipää.
Et enää tullut teatteriin. Hän tuli.
Hän jätti sinulle kirjeenkin.
Minulla on se kai vielä.
Asun ihan lähellä.
Käy peremmälle. -Kiitos.
Peremmälle vain.
Pahoittelen sotkua, mutta en odottanut vieraita.
Anteeksi. Minulla on paljon tavaraa, ja sitä on kaikkialla.
Tavara on silti vain tavaraa.
Minä kiinnyn ihmisiin, en tavaroihin.
Pidätkö siitä? Se on kanavakirjottu.
Itse tehty. Jos haluat, voin tehdä sinullekin.
Tämä asunto oli täynnä tavaraa. Jopa siltä ajalta, kun olin tanssija ja laulaja.
Halusin televisioon kuin Raffaella Carrà, mutten päässyt.
Meikkisi perusteella odotin Minaa.
Mina on Mina. Hän on ainutlaatuinen. Carrà on myös hyvä.
Hyvä tanssija.
Sinäkö lauloit ja tanssit? En tiennyt.
Luulitko, että synnyin lipunmyyjäksi?
Luulitko, että kutsumukseni oli kassakone? Istuhan.
Olet oikeassa. En ikinä miettinyt, mitä sinä haluaisit tehdä -
tai millaista elämäsi oli.
Tämä voi kuulostaa säälittävältä,
mutta minua on rakastettu.
Minulla oli paljon kosijoita.
Valitsin tietenkin kaikkein huonoimman. Mutta se nyt on klassikko.
En voi silti valittaa.
Olisinpa vain ottanut kissan.
Mutta tässä iässä…
Entä jos minulle sattuisi jotain?
Anteeksi.
Minä vain höpötän itsestäni, vaikka tulimme sinun takiasi.
Tule mukaani.
Kun lähdin Nuovo Olimposta,
laitoin kaiken tiskiltä pussiin.
Se voi olla tuolla, mutta en oikein tahdo muistaa.
Ehkä täällä.
Ota tuo laatikko.
Laske se tuohon.
Katsohan. Aina vain lisää tavaraa.
Olen hamsteri. -Titti, se ei ole täällä.
Miten niin ei ole? Olen varma, että on.
Muistan sen kuin eilisen päivän.
Tässä se on.
Kyllä. Tämä sen on.
Hän jätti sen siltä varalta, että olisit vielä palannut.
MITEN SE OLI? "JOTTA AIKA JA ETÄISYYS EIVÄT EROTA MEITÄ"?
KAIKKI TULI TIELLE.
TÄSSÄ ON NUMERONI. SOITA, VAIKKA SANOISIT EI.
Missä on puhelin?
Tuolla.
Eikö vastausta?
Pelkkä äänite. Numero ei ole käytössä.
Olen pahoillani.
Rakastin sinua todella.
Rakastin teitä kaikkia.
Tiedän.
Mene jo siitä.
Mene.
Sulje ovi.
Hei, Enea.
Miten se oli?
"Jotta aika ja etäisyys eivät erota meitä." Kaikki tuli tielle.
Jos olisimme silloin lähteneet yhdessä varaamaani ravintolaan,
jos olisimme nauraneet koko illan viinin äärellä kuin tavallinen pari…
Ehkä olisimme yhä yhdessä.
Palatessani klinikalta tilanne oli aika paha,
mutta pääsin silti baariin asti.
Yritin juosta elokuvateatteria kohti,
mutta juutuin mielenosoittajien ja poliisin taisteluun.
Jäin auton alle ja loukkaannuin. Käteni murtui.
Siinä meni aikaa, mutta heti kun pääsin, palasin etsimään sinua.
Olen yhä täällä ja odotan.
Poissaolosi sitoo minut tiukemmin sinuun. Olen jo tottunut poissaoloosi.
Olit elämässäni jo ennen kuin tapasimme.
Ajattelin sinua jo ennen kuin tiesin, miltä näytät.
Tässä on numeroni. Soita,
vaikka sanoisit ei.
Hei, Enea. En kuullut sinun palaavan. Haitko ruoat?
Kävitkö kaupassa? -Unohdin. Anteeksi.
Kerrankin pyysin tuomaan edes neljä asiaa. Pitääkö kaikki tehdä itse?
Olet oikeassa. Olen pahoillani, että olen niin perseestä.
Mikä hätänä?
Hei…
Hei.
Tule tänne.
Mitä on sattunut?
Olen tässä.
Mitä nyt?
Mennään sisälle.
Mennään sisään. -Auta minua.
Tietenkin autan. Ei hätää.
Miten kovasti haluankaan…
Tämä päättyy kai huonosti.
En paljasta loppua. -Mitä? Oletko nähnyt tämän?
Katsoimme sen monta vuotta sitten teatterissa, joka esitti klassikoita.
Ketkä me?
Minä ja opiskelukaverini.
Hän oli asiantuntija.
Oliko se joku, jonka tunnen?
Ei. Yhteydenpitomme katkesi.
Hän asui Roomassa. Minä en.
Perustarina. Ensin ollaan ystäviä, ja äkkiä vieraita.
Hei.
Nora jätti sinulle ruokaa uuniin. -Minulla ei ole nälkä.
Menikö kokous huonosti?
Se oli niin tylsä, etten halua puhua siitä.
Mitä tämä on?
Kanavasurffausta vain.
Vaihda takaisin. -Tähänkö?
Niin. Katson yhden jutun.
Mitä?
Ei mitään.
Hyvä on.
Tämä elokuva on mieletön.
Tiedän.
Olen nähnyt sen jo kolme kertaa, mutta en kyllästy.
Nainen on uskomaton.
He molemmat ovat.
Mikä hätänä, Pietro?
Ei mikään. -Kyse ei taida olla elokuvasta.
Ei.
Haluatko puhua siitä?
Nostalgiaa se vain on.
Joudun kiskomaan sinusta joka sanan. Et ikinä puhu minulle.
On kuin mielesi olisi aina jossain muualla.
Mikset koskaan vie minua sinne?
Sinä olet jo siellä. Sielläkin.
Uuvutat sen vielä.
Riverin energia vaatii tunnin juoksutusta joka päivä.
Hei.
Näytätpä hyvältä. Minne lähdet? -Roomaan. Muutamaksi tunniksi.
Sanoit jääväsi tänään kotiin. Ihmettelit, ettei sinulla ollut tutkimuksia tai muuta.
Tiedän. Vilkaisen pari päivää sitten leikattua potilasta.
Eivätkö assistenttisi ehdi?
Kirurgi olen minä, ja minun täytyy nähdä hänet.
Palaatko lounaalle? -En tiedä. Tekstaan sitten.
Vaihdan vaatteet ja tulen mukaan. Lounastetaan yhdessä.
Ei onnistu. Olen jo myöhässä, enkä tiedä, kauanko vierailu kestää.
Eikö Lauran ja muiden pitänyt tulla? -Kyllä, iltapäivällä.
Selvä. Yritän olla nopea.
Hei sitten.
Miksi puhut elokuvissasi usein homoseksuaalisuudesta?
En puhu siitä usein. Muut eivät vain puhu siitä koskaan.
Nyt tartuit yhteiskunnalliseen asiaan. Pelottiko ennalta-arvattavuus?
Ero on tavassa, jolla puhun asioista. Minun näkökulmassani.
Mutta sehän tekee asiasta tunteellisen. -Puhun aina tunteista.
Sen tietävät kaikki. Yleisö, käsikirjoittajani,
tuotantopäällikköni ja tapahtumasuunnittelijani.
Olit ensimmäinen kaapista tullut ohjaaja. Se kysyi rohkeutta.
Rakastuneena ei muista miettiä rohkeutta.
Minusta rakkaus antaa voimaa saavuttaa mitä tahansa.
Ja rakkaani on mukanani.
Teiltä puuttuu selvästi jotain.
Minullahan on kaikkea. -En menisi vannomaan.
Ei taas sitä lastenhankkimisjuttua.
Hei kaikille. -Hei, Pietro.
Ettekö te käy töissä? -Itse työskentelet liikaa.
Tiedät, että olen yrittänyt kaikkea.
Miksette adoptoineet? -Ei minulla ole äidinvaistoa.
On sinulla, ja voisit toteuttaa sitä. -Kenen kanssa?
Matti kahdessa siirrossa. -Minun vain hänen?
Sääli, jos ette itse näe.
He eivät ole ainoat, joilta jää asioita näkemättä.
Minä huomaan aina kaiken.
Kunhan vain sanoin. -Miten potilaasi voi?
Oikein hyvin. -Näytät siltä, kuin joku olisi kuollut.
Olen vain väsynyt.
Hyvä, että tulitte piristämään minua.
Laura lukee tarot-korteista. -Hänen uusin hömppänsä.
Tämä on oikea asia.
Mitä kortit sanovat? -Että elämässäni on suuri salaisuus.
Niinkö? Salaatko jotain? Pitäisikö minun huolestua?
Luenko sinullekin?
Minä en tuohon halpaan mene. -Tämän kerran vain.
Sydän ei ikinä unohda.
Mitä se tarkoittaa? -En minä tiedä. Se on sinun korttisi.
Katsotko ikinä ihmisiä ja ajattelet heidän kuolevan?
En onneksi.
Rakastamme muita vain menettääksemme heidät.
Emmekä voi tietää, ovatko he enää edes elossa?
Se kirje sai sinut pois tolaltasi.
Ei tämä sitä ole. -Olet ollut outo siitä lähtien.
Se on outoa, koska siitä on niin kauan.
Muistan hänen nimensä ja kaiken mitä sanoimme ja teimme,
mutta välillä en muista hänen kasvojaan.
Joskus muistan.
Muistatko, kun jäin junassa katsomaan ikkunasta?
Luulin nähneeni hänet viereisen junan ikkunassa.
Ehkä se ei edes ollut hän.
Anteeksi, että keskeytän teidät kyyhkyläiset.
Olemme hyvin läheiset.
Läheiset ja laiskat, ja minä siivoan juhlienne jälkiä.
Enea näkee meidän kuolevan. -Kiva!
Sillä välin vain minä olen elossa tekemässä asioita.
Odota nyt. Me autamme.
Olisit voinut odottaa huomenna tulevaa Noraa.
Älä leiki tyhmää, ja lakkaa jauhamasta Norasta.
Et kertonut minulle junasta.
Se oli kuin jokin näky.
Mitä kauempana menneisyys on, sitä kauniimmalta se näyttää.
Miksi sitten ajattelen sitä yhä? -Koska olet pakkomielteinen.
Ehkä mielikuvituksesi temppuili näiden vuosien jälkeen.
Minä en muista edes eilen tapaamiani ihmisiä.
Tämä on eläville.
Milloin teit sen? -Tein sitä koko päivän.
Pulinat pois ja syödään. -Se on valtava. Meitä on kolme!
Se oli kaikille, mutta juhlat ehtivät kuolla.
Syödään ulkona. -Olet hullu.
Olen jo täynnä.
Hienoa.
Kaikki on valmista. Valitsin numerokynttilät.
Minulla on myös 14 tavallista kynttilää.
Tämä käy. Ei tämä ole synttäri, vaan 14. elokuva.
Hyvä. Olen silti tässä. Milloin tuon kakun?
Viisi minuuttia. Kutsun sinut sitten. -Hyvä, kiitos.
Jutellaan kuvauspaikkahausta myöhemmin.
Selvä. Kerron kuvaajallekin. -Hyvä ajatus.
Oikoluin juuri seuraavan kohtauksen. -Hyvä. Näytä myöhemmin.
Siinähän sinä.
Olit oikeassa. Leikkaus tehtiin vasta myöhemmin.
Ei se mitään. -Kiitos.
Onko kaikki valmiina?
On. -Hyvä. Valmista on siis.
Hyvältä näyttää. Olemme valmiit.
Kiitos. -Antonio?
Niin?
Onko tämä valmis? -Aivan kuin piirustuksessa.
Mäntä siis putoaa ylhäältä.
Se osuu avoimeen laatikkoon, jossa on hienoa lasimurskaa.
Lasimurska simuloi räjähdystä, joka animoidaan myöhemmin tietokoneella.
Haluan 50 kuvaa sekunnissa näin ja näyttelijöiden kanssa.
Ei kai siitä ole liikaa vaivaa? -Ei.
Meidän täytyy lisätä materiaalia. Muutama minuutti.
Voiko se pudota korkeammalta? -Toki.
Näinkö? -Vielä ylempää.
Vetäkää.
Nyt varmaankin riittää.
Yritetään… Varokaa!
Enea! Hei!
Silmäni! -Soittakaa ambulanssi!
Mitä tapahtui? -Soittakaa ambulanssi!
Tule ulos kanssani.
Hätätapaus, tohtori Gherardi.
Tohtori Renzin sihteeri pyytää teitä toimenpiteeseen.
En voi nyt auttaa. Olen liian väsynyt.
Mitä?
Onnettomuus kuvauksissa?
Ohjaaja Enea Monte?
Odota. Anna puhelin minulle.
Gherardi tässä.
Voimmeko aloittaa?
Valmistelkaa alue.
Se on ehjä. Ompelin juuri sarveiskalvon. -Hyvä on.
Mykiön pitäisi olla kunnossa. -Selvä.
Käyn kertomassa heille.
Nähdään. Hei.
Herra Monten omaiset?
Miten hän voi?
Hyvin. Hän nukkuu. -Saammeko nähdä hänet?
Hänen olisi parempi nyt levätä.
Silmissä oli lasijauhetta. Se on nyt poistettu.
Eli palautuuko hänen näkönsä?
Pikku hiljaa.
Tässä on korttini, jos tulee asiaa.
Anna se hänelle.
Kiitos.
Soita milloin vain.
Kiitos.
Tohtori…
Halusin sanoa,
että hän on kaikkeni.
Ei huolta. Hän toipuu täysin.
Miksi istut pimeässä?
Korjasin maljakon.
Muistatko?
Oletko syönyt?
En.
Mutta illallista on.
En ole nälkäinen, vaan väsynyt.
Miten leikkaus meni?
Hyvin.
Millainen hän on? -En tiedä. Hän on sideharsossa.
Näin hänet vain leikkaussalissa ja sitten nukkumassa.
Puhuitko omaisille?
Puhuin.
Millainen kumppani oli?
Mistä tiedät, hänellä on kumppani? -Internetistä.
Oliko hän komea?
Oli. Hän halusi jäädä yöksi, vaikkei se ollut tarpeen.
Hän rakastaa miestään.
Tuollainen toimenpide ei vaadi hoivaa läpi yön.
Hän nukkuu rauhassa, koska annoin hänelle rauhoittavaa lääkettä.
Tai koska tietää kumppaninsa olevan rinnallaan.
Minäkin olisin jäänyt vuoksesi.
Vaikka ilman tuolia.
Sinä et jäisi.
Mitä tarkoitat?
En usko, että jäisit kenenkään vuoksi.
Jäisin, jos se olisi välttämätöntä. Nyt se ei ollut.
Ei ole kyse välttämättömyydestä,
vaan rakkaudesta.
Oletko vihainen minulle?
Itketkö sinä? -En voi sille mitään.
Liikutun, kun näen ihmisen rakastavan toista enemmän kuin omaa elämäänsä.
Anteeksi. Jokin tunnekuohu. Lämmitän meille ruokaa.
Sattuiko, kun poistin tikkejä?
Ei sattunut. Kiitos.
Äänesi kuulostaa kovin tutulta.
Tosin hieman etäiseltä.
Se johtuu kai puudutusaineesta.
Melkein näin sivuprofiilisi.
Voisin jopa kuvailla sen.
En huomannut sitä.
Minulla on hyvä mielikuvitus.
Sehän kuuluu työhösi.
Annan sinun levätä. -Tohtori.
Käytkö elokuvissa?
Vain harvoin.
Mitä teet? -Korjaan ihmisten silmiä.
Myös katsojiesi silmiä.
Voisit olla kiitollinen siitä.
Milloin pääsen kotiin?
Tänään, jos lupaat pitää siteitä viikon.
Lähetän hoitajan vilkaisemaan sinua.
Haluaisin, että sinäkin tulisit käymään.
Pyydänkö liikaa?
Et.
Lupaan tulla käymään, kun ehdin.
Näkemiin.
Titti. Kuule, ajattelen sinua paljonkin,
mutta poden syyllisyyttä.
Minun olisi pitänyt olla luonasi paljon enemmän.
En ole vain yksinäinen. Olen yksinäinen susi.
Olen aina riittänyt itselleni.
Asiasi eivät menneet minulta ohi.
Kaikki saamasi palkinnot. Kaikki, kuvauspaikkasi.
Elämäsi Antonion kanssa.
Olin paikalla jopa, kun olit yksinäinen.
Rakastamamme ihmiset ovat aina kanssamme.
Vaikka et näekään heitä.
Voit sanoa, että tuskin näimme toisiamme.
Ei se merkitse mitään.
Tärkeää ei ole paljonko, vaan miten.
Miten tunnistamme toisemme.
Tärkeää on siteen voimakkuus.
Saat minut puhumaan kuin filosofi.
Päivää. Tohtori Gherardi tässä.
Tarkistan vain vointinne. -Kiitos soitosta.
Olen kunnossa. Pimeässä, mutta kunnossa. -Kuulen sen äänestäsi.
Sairaanhoitaja pitää minut ajan tasalla, mutta halusin kuulla myös sinua.
Hoitajanne on mahtava. Hän on taitava ja mukava.
Eikö sinunkin pitänyt tulla käymään?
Vai kuvittelinko vain? -Et.
Lupasin kyllä käydä. -Voisit tulla nyt heti.
Olen juuri klinikalla.
En halua olla hankala.
Hyvä on. Tulen niin pian kuin voiin.
Jos kerrot osoitteen, löydän perille.
Pyydän Antoniota lähettämään sen heti.
Hyvä on.
Mitä näet?
Tiedät, mitä näen. Asut täällä.
Siksi kysynkin.
Tämä asunto on minulle tärkeä. Täynnä muistoja.
Sain taistella sen eteen.
Joskus kaipaan tuhat kertaa näkemieni asioiden näkemistä.
Pian näet ne taas.
Nimi Pietro toistuu minun elämässäni.
Opiskellessani tapasin toisen Pietron.
Jonkun ystävän?
Enemmänkin.
Mitä nyt?
Minulla on outo tunne.
Ilahduitko lääkärin tulosta? Juomat ovat valmiina.
Mennään sisään. -Minä autan Eneaa.
Pietro, puhelimesi.
Haloo?
On hän täällä. Hetkinen. Se on Enea Monte!
Haloo?
Et kertonut, ettet tulisi. Odotin näkeväni sinut täällä.
Olen pahoillani. Tärkeintä on,
että olet kunnossa. Nyt voit valita itse, mitä näet ja milloin.
Kutsu hänet illalliselle lauantaina.
Onko se se lääkäri?
On. Anteeksi, Antonio ja Alice auttavat täällä keittiössä.
Vastasiko vaimosi puhelimeen?
Kyllä, olen tässä vaimoni kanssa.
Hän on fanisi, kuten kerroin. -Saanko tervehtiä häntä?
Toki.
Hän haluaa tervehtiä.
Haloo?
Kyllä. On todella ilo tutustua.
Anteeksi, etten esitellyt itseäni. Hämmennyin vähän.
Meidän pitäisi tavata joskus.
Sanoin juuri miehelleni, että sinun pitäisi tulla illalliselle.
Olisiko lauantai hyvä? Se olisi hienoa.
Olisiko tohtorikin iloinen?
Tietenkin olisi.
No sitten tulen.
Tekstaan osoitteen. Nähdään lauantaina! Mukavaa iltaa.
Hän tulee lauantaina!
Illallinen lääkärin luona lauantaina. Hänen vaimonsa on fani.
Olet mahdoton. Flirttailet kenelle tahansa.
Sinä olet lortto.
Lääkärin luo syömään lauantaina.
Minäkö? Ei käy.
Millainen lääkäri on? -Mitä luulisit? Hän on mies.
Komea mies. -Älä sinäkin aloita, Nora.
Hän ottaa mallia. -Todellakin!
Jos olet utelias, katso netistä.
Yritin jo. Löysin vain julkaisuja, mutta en yhtään valokuvaa.
Sinä olet kai Giulia. -Tule sisään.
Miten ihania! Kiitos.
Sääli, ettei kumppanisi päässyt. -Hänen piti lähteä isänsä luo Venetsiaan.
Ymmärrän. Ehkä ensi kerralla.
Tule tapaamaan ystäviämme.
Katsoimme kaikki elokuvasi yhdessä.
Ja rakastimme niitä! Olen Gaia. Ihana tavata.
Minähän ihan punastun. Unohdetaan muodollisuudet.
Francesco. Minä olen välillä ollut kriittinenkin.
Mitä hauskaa tässä muuten olisi?
Olen Massimo, ja tämä on vaimoni Laura.
Hauska tutustua. Olemme kovin innoissamme.
Kiitos. -Ja tässä on lääkärisi.
Mukavaa, että pääsit.
Vihdoin näen sinut.
Otetaanko drinkit? -Hyvä ajatus.
Jotkut eivät kestä kipinän hiipumista.
Se tapahtuu lopulta kaikille pareille.
Se riippuu siitä, mitä kipinällä tekee.
Jokainen kanavoi sen eri tavalla. -Niin. Vaikka harrastukseen.
Tai toiseen ihmiseen. -Se on jokaisen oma päätös.
Ei parisuhteessa ole sellaisia.
Niin, mutta kenellä ei olisi ollut omaa salaista puutarhaa?
Ikiomaa paikkaansa? Kaikilla on sellainen.
Jos se on salainen, siitä puhuminen rikkoisi lumouksen.
Mennään olohuoneeseen.
Kaikkien vuosien jälkeen meidät pelasti kai kiintymys.
Se on vain romanttinen sana rutiinille, Laura.
Suo vaimolleni anteeksi. Hän on hyvin kyyninen.
Ja se on sinun ansiotasi.
Me olemme hyvin läheiset, vai mitä? -Niin.
Mikä kiintymyksessä on vikana? -Ei mikään.
Se helpottaa ajan kulumista ja voi jopa antaa sille merkityksen.
Kerro totuus. Panet salaisuutesi elokuviisi, vai mitä?
En aina.
Joskus tarinan kertominen on vain tapa kokea tunteet uudelleen.
Jos elokuvasi tosiaan kumpuavat tosielämästä, minulla on kysymys:
mikseivät elokuvasi kaksi miestä tavanneet enää uudelleen?
No jos haluat tietää…
Hän joutui onnettomuuteen mielenosoituksen aikana.
Hän ei päässyt tapaamiseemme.
Se ei ole elokuvassa, koska en tiennyt sitä.
Sellaista sattuu.
Sitä on elämä.
Soittaisinko taksin?
Kävelen mieluummin.
Oli ilo tutustua sinuun, Giulia.
Kiitos samoin.
Tarkoitan sitä.
Pietro.
Mene.
Koko elämäni toivoin,
että katsoisit minua samoin -
kuin katsoit häntä tänään.
Mene.
Mene!
Unohdetuksi tuleminen sattuu.
Me emme unohtaneet toisiamme.
Ajattele minua aina joskus.
Hei sitten, Enea.
Hei, Pietro.
TITTILLE JA ALICELLE
Tekstitys: Riku Kanninen