אימא.
מלחמה קרבה -
הצהרה -
עפ"י ספרה של סטייסי שיף -
למה?
אני רוצה לחיות טוב, אבל אני עצל מדי כדי לעבוד בשביל זה.
די פשוט, למעשה.
לא גידלנו אותך ככה.
אני מצטער, אימא, אבל דווקא כן.
אתה מודע למצבנו הקשה?
אני מבין שהגיע הזמן שאני...
אתה צריך לעזוב את הבית.
אם אראה אותך כאן שוב, או בכל נכס אחר שלי,
אדאג שיכו אותך ויכבלו אותך בשלשלאות.
סוף פסוק. - אבא.
אני מבטיח... - תבטיח למישהו אחר.
מי יהיה איתי?
זה לא מעניין אותי.
איננו יכולים להסכים לזה.
אנחנו לא נוטים להתקפל.
ראשית, אתה רוצה מנה מקנדה. - ויתרנו על הדרישה הזאת.
אני לא.
עכשיו אתה דורש את גדות המיסיסיפי.
אם לא תשלמו פיצויים, ניאלץ לחפש במקום אחר.
עדיין קיימת הסוגיה של מי ניופאונדלנד.
דגי הבקלה שלנו, אדוני. לא נוותר עליהם.
אינך יכול לוותר על מה שאינו שלך. הם שלנו ואנחנו יכולים לתת לך.
רודנות מעין זו הייתה הסיבה למלחמה מלכתחילה.
מר ג'יי. - אדוני?
אפשר לבקש ממך לא לעשן?
זה מחניק אותי.
הטריטוריה שלך... - המדינה שלי.
אכן.
המדינה שלך משתרעת לאורך כל החוף האטלנטי
עד לקצה הדרומי של ג'ורג'יה.
כעת, באיזו זכות אתה מכפיל אותה
ומעלה דרישות לאדמות שאיש מהנוכחים כאן לא ראה מימיו?
מתוקף זכותה של האומה שאנחנו נהיה.
זו רק סיבה נוספת להגביל את התחום שנסכים לו.
אם אתה מתכוון לכלוא אותנו בין האוקיינוס להרי אליגייני,
איך נוכל לראות את זה כשלום?
אם לא תסכימו לשום הגבלה של הגבולות שלכם,
איך נדע שאינטרסים שלנו באמריקה הצפונית מובטחים?
העובדה שיהיו לכם אינטרסים באמריקה הצפונית היא הסיבה לחששנו.
אני רוצה שמישהו יסביר לי... - מר גרנוויל...
איך ייתכן שניופאונדלנד...
אתה עד כדי כך מטומטם? - היא גם חלק מקנדה וגם לא חלק ממנה?
אילו ניחנת בבדל
של הבנה בתקדימים, היית... - אולי ע"י הסדרים...
לכל השדים והרוחות!
ד"ר פרנקלין.
מר אוסוולד.
אולי נוותר על הנחמדות?
מאיזה סוג?
החברים שלך בוורסאי שרטטו מפה
נדיבה פחות ממה שאנחנו הצענו.
האומנם?
אתה יודע את זה. גם אנחנו יודעים.
ואיך הגיע אליך הידע הזה?
מהמשחק שכולנו משחקים בו.
דבר נחמד הוא לספר לאדם
שכייסת אותו כהוכחה ליושר שלך.
מר אדמס, תן לו לדבר.
הם אלה שמתכוונים לתחום אתכם ממזרח להרים.
השאר ילך לספרד ולאינדיאנים.
כדי לרסן גם אתכם וגם אותנו.
האם לא נוכל להסכים שאתם תרוויחו יותר אם תתפשרו איתנו עכשיו, בחדר הזה,
מאשר אם תסכימו לצרפתים?
תיתנו לנו את קנדה?
איננו יכולים.
תוותרו על פיצויים על רכוש מוחרם?
אם אתם תוותרו.
האם תוותרו על כל האדמה בגדות המזרחיות של המיסיסיפי
ותערבו לזכויות הניווט בנהר עצמו?
אכן.
האם תעניקו לנו זכויות דיג לאורך חוף ניופאונדלנד?
החוף אינו נתון למשא... - תן לנו...
תן לנו את הסכמתך עכשיו ללא מעורבות נוספת של השר ורז'ן,
והתשובה תהיה כן.
אני לא יודע.
מה כוונתך?
כוונתי שאני לא יודע.
אתה לא יודע אם תגיד כן?
זה נכון.
מתי תדע?
אינני יכול לומר, אבל אני יודע שאינני יודע עכשיו.
טוב...
זמן לארוחת ערב.
מר אדמס, מר ג'יי רוצה לדבר איתך, אדוני.
היא מתייחס אליך יפה, בנואה?
מר ג'יי הוא אדון נאור ביותר.
אומר לך לא לעשן. אין גבול ליומרה.
זה מה שאתה רוצה למסור לי?
הוא לא האדם שהיה. למרבה הצער, זה ברור לגמרי.
ומה אתה רוצה לעשות בעניין?
אתה כבר החלטת.
אני פשוט נותן את הסכמתי.
אני לא אוהב אותך.
באמת?
אני לא אוהב את היהירות שלך.
אני לא אוהב את הענווה המזויפת שלך.
אני לא אוהב את השנינות כביכול שלך
שמשמשת אותך לנטרול אלה שרואים מבעד להתחזות שלך.
אני לא אוהב את התאוות המופקרות שלך.
דבר מגונה אצל אדם מחצית מגילך,
אבל פשוט דוחה בגבר בא בימים.
אני לא אוהב את היעדר מוסר הכליות שלך, את הצאצא הממזר שלך,
את ההרגלים האישיים שלך, את סגנון הלבוש שלך.
אני מתעב את הספרון שהוצאת.
אבל גם הקמתי חברת כבאות בפילדלפיה.
זה ודאי שווה משהו.
כל מה שאמרתי
אינו אלא הקדמה.
מאלץ אותי לגנות את כל אלה המתקראים פטריוטים
ומתעבים את המרד שהם מחרחרים בניגוד לחוק.
אך סבא הפציר בי שאסכור את פי לבל אסכן את סיכוייו בעתיד,
יהא הצד המנצח אשר יהא.
שכן בזמנים של אי-שקט, דרך התבונה היא להיראות דבר אחד ולהיות דבר אחר,
וכך להרוויח בכל מקרה, או כך הוא מורה לי.
אין חכם ממנו באמנות הרמייה.
מותר לי?
אין שום מענה מחוכם?
מה זה משנה מה אני אגיד? אתה כבר שפטת אותי ופסקת את דיני.
אדם חף מפשע היה מביע מחאה.
גם אדם אשם.
אני יכול אותך להרוס בזה.
זה רצונך זה זמן רב.
הנה ההזדמנות שלך.
אין חטא שהוא מתחת לכבודך, כמדומני,
להוציא בגידה.
תודה. אני מניח.
איך אתה מבין את הצעת הבריטים?
הם מוכנים לתת לנו יותר משיכולנו לקוות.
אז למה היססת?
כי...
יש מה שהבטחתי, ומה שאני צריך לעשות.
מה לדעתך יגידו הצרפתים אם נסכים?
הם יגיעו למסקנה שלמילה שלי אין ערך...
והם יצדקו.
איזו מדינה אתה מתכוון לשרת?
אני כאן למען אמריקה, אדוני.
מעולם לא עניין אותי משהו אחר.
אז שנכרות שלום בינינו, אתה ואני?
בהחלט.
לא שאלת אותי איך המכתב הזה הגיע לידיי.
אני מתאר לעצמך שמר בנקרופט נתן לך.
הוא אמר לך?
מובן שלא, אבל הוא עובד אצל הבריטים.
ידעת את זה?
כבר די הרבה זמן.
יצרת קשר קרוב איתו.
הוא ישב כאן ונחשף לעניינים הרגישים ביותר.
הוא זרע מחלוקות ועסק בזיוף,
וחתר תחת כל הדברים שהתחייבנו אליהם.
אמת. אבל מאחר שמעבר לכך הוא בחור חביב,
אינני יכול לזקוף את זה לחובתו.
אחזור לחדרי עכשיו.
קדימה! תזדרזו, כלבלבים שוטים!
עבור הדוכס דה לה ווגוויון.
קדימה! תזדרזו, דגי רקק עלובים!
עבור הברון דה רומנוויל.
בואו מהר. הוא קורא לנו!
עבור המרקיז דה קסטרי.
עבור הרוזן דה מונטבאריי.
פרקליט המדינה מופו.
מה?
תתאמץ יותר.
מה אתה רוצה?
יש לי הודעה.
הטיגריס שלי.
אני מנסה להתרכז כאן.
לא מנסה מספיק, נראה לי.
אולי אחיך הוא מלך, אבל אתה מולך בי.
המחוזות שלי בצפון ובדרום מוכנים להעניק את אוצרותיהם...
אינני נושא באחריות לכל אישה שנתקפת דחף לשרבט.
נערי המסכן.
זה ודאי גורם לך סבל רב.
תפסיק לבטל זמן ותודה בתבוסתך.
מי אמר שהובסתי?
עשרים אלף ליברות אומרות.
אתה מהמר על שחמט?
זה לא ספורטיבי.
בסדר.
שיהיה.
עשרים.
מה?
אני... לא כלום.
תזכיר מי אתה?
משרתך הנאמן, מייסיה לה קומט.
אתה יודע משהו על שחמט?
קצת.
אז?
מה אתה מציע שאעשה?
קח את הרגלי שלך ו...
זה לא הוגן.
זה מה שאומר כל מי שמפסיד.
אמור לי את שמך שוב.
גיום טמפל.
גבירותיי ורבותיי,
הרשו לי להציג בפניכם את מיסייה גיום דה טמפל.
מהיום...
שר המשחקים שלי.
מה שלומך היום, דוקטור?
כמו שאתה רואה אותי, אדוני.
אני חושש ששיחות המשא ומתן הכבידו עליך ללא נשוא.
למה אתה אומר כך?
אינני רוצה להעליב.
אני כבר חסין. דבר.
הוגשה לנו הצעה בפגישתנו הקודמת.
הצעה שיכולנו לקבל ללא היסוס.
ואתה הגבת עליה
בתשובה מבולבלת.
אתה חושב שאינני צלול בדעתי.
מה אתה חושב?
ייתכן, אבל אהיה האחרון שיידע על כך.
אתה אוהב חידות, אדוני.
אני מעדיף בהירות.
ד"ר פרנקלין נתפס על הערה לסדר, ותו לא.
דנו בעניין לשביעות דעתי.
גם אתה ואני דנו באיזה עניין, כזכור לי.
גם הוא נפתר.
איפה זה שם אותנו?
עם ארבע נקודות שצריך להבטיח.
העצמאות שלנו, הגבולות שלנו, הפיצויים שלנו...
והבקלה הקדושה, כמובן.
כן. הבקלה.
כדאי מאוד שנדבר בקול אחד סוף סוף.
בקול של מי?
אשמח אם זה יהיה קולי.
לא נראה לי.
סליחה?
אתה קר מדי, אדוני. אתה לא תעורר רצון טוב כלפינו.
ואיך אתה מדמיין את עצמך?
אני חם מדי... או כך אומרים לי.
אז נראה שזה משאיר אותי.
הקסם האישי שלך לכאורה ודאי יכול להועיל במשהו.
הם הגיעו.
תוכלו להציב כיסא בשבילי, רבותיי?
אני מעדיף לעשות את זה זקוף.
מצבך השתפר מאוד, דוקטור.
אני מרגיש טוב מאי-פעם, אדוני.
אז נקווה שהיום הזה יביא את ההסכמה שכולנו מבקשים.
אנחנו באים באותה רוח ובאותה תקווה.
איפה מר גרנוויל?
יצא לדוג.
אתם מכירים בעצמאות שלנו ללא תנאים?
אנחנו אכן מכירים בה.
גבולות המדינה שלנו יהיו כפי שסוכם,
לאורך הגדות המזרחיות של המיסיסיפי.
מוסכם.
והזכות לדיג הבקלה לאורך חוף ניופאונדלנד,
גם היא נשארת בידינו.
בהחלט.
אז בנוגע לעניינים הספציפיים... - יש נקודת מחלוקת אחת.
אנחנו מתעקשים על שאלת הפיצויים.
חייב להינתן פיצוי על אותם נתינים הנאמנים לכתר
שאינם רוצים להשתתף בניסוי שלכם.
אז על אובדן של אמריקנים יש לשלם מידה כנגד מידה.
זה לא מקובל עלינו.
מר אוסוולד.
אני לא הפוסק האחרון בעניין הזה, אדוני.
ויש לך כאן סיבות רבות לחגוג.
יכול להיות.
אבל אנחנו לא נשלם על הזכות להיות מנוצלים.
אנחנו קרובים מאוד, דוקטור.
לא מספיק, אני חושש.
אני יכול להציע הפסקה?
לא אמרת שאתה מתכוון להתעקש על הנקודה הזאת.
לא שאלת.
אני מעדיף לוותר הפעם למען ויתורים נוספים בעתיד.
זה מתן קדימות לתועלתנות על פני עיקרון.
לרוב אתה לא נתפס כדקדקן בנושא הזה.
מה אתה יודע עליי, אדוני, או על העקרונות שלי?
אני יודע שזה לא הזמן לבלבל בין אדם לבין מדינה.
מה פירוש?
הסכסוך שלך עם בנך הוא עניין פרטי שלך.
מר ג'יי.
אתה חושב שאני מבקש להעניש אותו ע"י הסכם? - אני חושב שזה מעיב על שיקול דעתך.
תמיד חשבתי שדו-קרב הוא דבר מגוחך, אבל בגללך אני נמלך בדעתי.
אתה לא מסוגל אפילו לעמוד. - אעשה את המאמץ!
רבותיי!
אני מבקש לשמור על שפה נאותה.
אני יכול לבקש שתחזור על דבריך?
הקונגרס ימליץ...
בתוקף. - ימליץ בתוקף
לארצות הברית להכיר בכל נאמני הממלכה
שרכושם הוחרם ולספק פיצוי.
במידת האפשר.
זה סתם גיבוב של מילים ללא משמעות.
תוכלו לתת לנו דקה, בבקשה?
אין להם סמכות לאלץ את ארצות הברית לעשות כלום.
כל מה שמחזיק את ארצם מאוחדת הם תוקפנות וסלידה ממיסים.
אני מודע לסוג ההתאגדות שלהם.
אז אתה מבין שלוויתור אין משמעות.
לא, המשמעות היא שנהדוף את הצרפתים. ובשביל זה אנחנו כאן.
לפחות נשמור את פלורידה. - היא נמסרת לספרד.
בוא נגמור עם זה.
חרא.
ד"ר פרנקלין, מר אדמס, מר ג'יי.
שקלנו את הצעתך בנוגע לפיצויים, ואנחנו מקבלים.
ואנחנו מודים לך על ההבנה הזאת.
מאחר שאנחנו מסכימים בעניינים אחרים,
אפשר לומר שחמישתנו, לפי שעה, השגנו שלום?
אפשר בהחלט.
אם כן, רבותיי...
הנה אמריקה שלכם.
תרצה עוד אחד, דוקטור?
נראה לי שכן.
חשבתי שאסור לך לשתות בכלל.
אם לא אוכל להרים כוסית לחיי ארצות הברית,
אתה יכול לקבור אותי כבר עכשיו.
בתקווה שהקונגרס לא יזרוק אותנו לכלא.
מי יגלה להם שהתעלמנו מההוראות שלהם?
זכור לי שהיית להוט לעשות את זה.
אני אעדכן אותם, ובשמחה.
היה זה כבוד גדול להפר פקודה כה מחפירה.
אנחנו אמורים לטמא את עצמנו למען הנאתו של מלך צרפתי?
כתוב את המכתב, מר אדמס, ואל תשמור על לשונך, אני מפציר בך.
יש לך סגנון חתרני ויובשני, אדוני.
אתעלם מזה הפעם.
קח לגימה לפחות.
מה יש לך שם?
יין פורט נחמד.
אני מעדיף קלארט.
אז קלארט תקבל. מר ג'יי.
מצדי תמלא את הכוס.
נרים כוסית?
הבמה שלך.
לחיי המוסר, היושר, חינוך העם
ושלטון החוק.
בלעדיהם לא תהיה לנו מדינה.
ולא נהיה ראויים למדינה.
אמן, אדוני. - כן, כן.
ד"ר פרנקלין, אמרתי לך מילים חריפות היום ואני מבקש את סליחתך.
אני סולח.
ובכל זאת, אני חייב לשאול,
אתה מתכוון לחתום על זה,
ללא התייעצות נוספת עם ורסאי?
צריך לעדכן את ורז'ן לפחות.
זה באחריותך.
טוב, יש לי מישהו בחצר המלוכה.
אל תגידי לי. לנואר.
לא. מישהו אחר.
מי?
לא יודעת. מוורסאי.
אני אוכל ארוחת בוקר.
הוא אומר שזה דחוף.
מי בכלל מכניס את האנשים האלה לכאן? אני לא לבוש.
מה עד כדי כך חשוב...
השר הראשון.
מה אתה עושה כאן? - יש לי משהו בשבילך.
ראית במקרה מישהו מחצר המלוכה?
אני. - מה?
אני מחצר המלוכה.
אני לא מבין מה הולך כאן.
אני משרת את הרוזן דה ארטואה.
ממתי? - לא מזמן.
והוא שלח אותך?
לא. סבא שלי.
הוא שלח את סבא שלך? - סבא שלי שלח אותי.
מניין סבא שלך מכיר את ארטואה?
הוא לא מכיר. - אז למה...
הוא רצה שתקבל עותק של זה בהקדם האפשרי.
מה זה?
סבא רוצה שתדע
שהוא רואה את הידידות בין אמריקה לצרפת כאיתנה מתמיד
ומקווה שתרגיש כמוהו.
בן זונה.
מיסייה לה קומט?
מיסייה לה קומט!
חזרתי מלונדון.
השר הראשון.
נפגשתי אישית עם לורד שלבורן השני.
הם מוכנים לשאת ולתת איתנו בנפרד.
הוא הבהיר במפורש ש...
מה...
אבל...
זה...
פרנקלין ישב שם והבטיח...
הוא הבטיח ל...
הוא דפק אותנו.
ד"ר פרנקלין, מר אדמס. סליחה על האיחור.
הם מוכנים למעלה.
איפה האיש שלך היום? - מי?
בנואה.
הוא ברח.
אמרתי לו שאשחרר אותו, אבל הכושי הארור לא יכול לחכות.
מי מכם יהיה ראשון?
ד"ר פרנקלין.
חופשייה, ריבונית...
ועצמאית.
זה מה שכתוב.
ב' פרנקלין -
היא לא הייתה מרוצה מהגרסה הראשונה של גופתה.
היא חשבה שהיא נראית יותר מדי...
מתה?
אז היא הזמינה דגם חדש.
זו שלווה למדי.
שנת יופי קטנה ותו לא.
הייתי שמח לזה בעצמי.
בני מלוכה מחליטים בעצמם איך הם ייראו,
גם אחרי מותם.
אבל שאר בני האדם...
בחרת מקום מדכדך למפגש.
אינני יכול לבקר אצלך בפאסי.
לא עושים דברים כאלה.
ואתה, אני חושב שלא תראה את עצמך בוורסאי.
חוץ מזה, נעים לי כאן.
אלף שנים של מלכים צרפתים.
אף אחד לא זכר את הטעויות שלהם, רק את עצם היותם שליטים.
אבל לך זה לא אומר כלום.
זו לא ההיסטוריה שלי.
העולם החדש, שבו הכול אפשרי.
העולם אותו עולם, אני חושש, ואותם אנשים חיים בו.
רק הרעיון שונה.
מהו הרעיון? מעולם לא הבנתי באמת.
שעם חופשי רשאי למשול בעצמו,
על פי היגיון פשוט ואמונה בטובת הכלל.
ואם אין להם היגיון פשוט?
אז אני מניח שהם יקבלו את המגיע להם.
כשנפגשנו בפעם הראשונה חשבתי,
"האיש הזה חכם, אבל לא חכם כמוני."
עכשיו אני רואה כמה אתה חכם שגרמת לי שאחשוב כך.
אתה מחמיא לי.
זו הייתה המצאה בכל שלב ושלב,
ואין מופתע ממני שזה עבד בכלל.
הסתכלת לי בעיניים ונתת לי את המילה שלך.
ואתה שלחת את ז'ראר לאנגליה.
שלחתי אותו, נכון.
אז בעצם השאלה היא לא מי שיקר למי...
אלא מי שיקר טוב יותר.
אתה יודע מה אשתי אומרת?
תכריז על ניצחון וזקוף אותו לזכותך, גם אם בעצם זה כישלון.
היא נשמעת חכמה מאוד.
אסור לה להיכנס לחצר המלוכה, אתה יודע.
אביה היה רק סוחר.
נישאנו ללא הסכמת המלך.
כל זה לא היה משנה באמריקה, נכון?
כדאי לך לבוא ולראות את המדינה שסייעת להקמתה.
ומה קיבלנו בתמורה למיליארד הליברות שלנו?
את נאמנותה הנצחית של מדינה אסירת תודה.
בבקשה.
אתם תסחרו עם האנגלים ותשאירו אותנו בידיים ריקות.
זה השלום שהם באו לקנות.
מיסייה לה קומט, לא התכוונתי לפגוע בך.
לא פגעת בי. הערמת עליי.
זה הרבה יותר גרוע.
אני מבקש את סליחתך על חוסר הניסיון בענייני מדינאות
שהוביל אותנו למעידה קלה.
החוב שלנו אליך,
למלכך רחב הלב, לצרפת עצמה, הוא אינסופי.
והאם לא יהיה חבל
אם אי-הבנה קטנה זו תעמוד בינינו?
ולתת לאנגלים לחשוב שהם הצליחו להפריד כזה...
מה?
על מה אנחנו צוחקים?
אתה הולך לבקש ממני עוד כסף, נכון?
רק עוד שישה מיליון.
הם יעזרו לנו מאוד.
אין ספק שהקונגרס שלך יערוב לחוב הזה.
כמובן.
אל תגיד לי שאתה פוחד להיכנס.
אינני חש צורך לבלות על המים רגע אחד יותר מן ההכרחי.
כשתיאחז בכוח במעקה של איזו אונייה עלובה,
תתחרט על שהחמצת את השכשוך הנעים הזה.
יש לי בקתה קטנה ונחמדה.
יש לו קסם צנוע משלו.
שלושים או ארבעים חדרים. אני לא זוכרת.
שדות, אורוות...
אתה ודאי גר ביער בבית שנבנה מעצים.
הוא בנוי מלבנים, ונמצא בעיר.
איך הוא נראה עכשיו, אני יכול רק לנחש.
הבריטים ביצעו בו את זממם.
זכית לנקום בהם, ניצחת את כולם.
אני מניח שזה נכון.
למרבה הפלא, אינני חש סיפוק.
מה עוד רצית?
רק עוד.
לא משנה מה. רק...
רק עוד מזה.
אנחנו מרגישים בגילנו.
אני מרגיש...
יש מדינה שאני מעז לומר שהייתה לי יד ביצירתה,
ובכל זאת בקושי הייתי בה זה 20 שנה.
אז למה שתטרח לחזור?
נראה לי שמחובתי לראות מה אמריקה זו יכולה להיות.
ואם לא תאהב את מה שתגלה?
מאדאם.
האם תינשאי לי?
אתה שובב.
אתה רציני.
אתה רציני?
כן?
מה עם אמריקה שלך?
אני חייב לה את נאמנותי, אבל לא את אושרי.
אני מניחה שאב המנזר יוכל לטפל בזה.
אני שונאת את כל ההמולה בכנסייה.
את מסכימה?
אני אוהבת אותך כל כך.
אבל שנינו יודעים שאתה מסוג החתולים הבעייתיים ביותר.
באיזה סוג מדובר?
הסוג שתמיד מסתלק, ולא משנה כמה תפנקי אותו.
אתה רואה מה הולך שם?
הוא יעזוב בבוקר.
ואתה?
מה עשית בעניין חוץ מלשבת כאן ולרעוד מפחד?
נאבד את הבית הזה.
אנחנו נאבד הכול.
ולמה?
רק משום שאפשרת לאיזה אמן היפנוזה לרוקן לנו את הכיסים במשך שנים
בגלל איזו מדינה שכף רגלך לא תדרך בה לעולם.
יש לך משהו לומר?
מתברר שהמלכה כלל לא קנתה את המחרוזת מלכתחילה.
הפרשה כולה הייתה תרגיל באמון, והוד מלכותה חפה מכל אשמה.
בסדר.
אטפל בזה בעצמי.
את אלה אתה משאיר? - הם מילאו את מטרתם.
אולי תוכל לחלק אותם לאורחים סקרנים
או שתשתמש בהם למילוי סדק בקיר.
אני באמת מפציר בך לציית למרשמים שלי.
שישה שבועות בים ללא סוכר וללא משקה לנחמה?
והליכה יומית לאורך הסיפון. אתה תודה לי על זה.
אני אגדף אותך על זה.
למרבה המזל, לא אהיה בסביבה כדי לשמוע.
והיעזר בזה במידת הצורך.
אבל במשורה.
הדרווישים העותמנים טוענים שאופיום נותן להם חיזיון של אושר עתידי.
זה עד כדי כך לא רצוי?
האם יהיה אושר כזה בכלל?
לאמריקה?
זה יהיה תלוי בעם. - לעצמי.
זה מעולם לא היה בראש מעייניי.
היכן הייתה המדינה בלעדיך?
הם יכתירו אותך לאדם שאין בלתו.
אתה חושב?
אתמהה.
ומה יעלה בגורלך?
אמשיך בדרכי כרגיל.
לא תחזור הביתה?
שהיתי זמן כה רב מחוץ למדינה, עד שאינני יודע היכן הוא ביתי.
אנגליה, אולי?
הרי יש לנו שלום איתם, בסופו של דבר.
לא לזה חתרנו?
אכן.
איש איש בדרכו.
ארגז של יין מדיירה משובח ביותר.
חבל שירד לטמיון.
אתה נדיב מאוד.
זכור אותי כך.
אתגעגע אליך, ידידי.
תמיד הנעמת את זמני מאוד.
יש לך אורח.
זה בשבילך.
מאדאם.
הכול כאן.
הוצאות לפי חודש.
כל מקרה של אירוח בביתנו.
אירוח מטבעו לא אמור להינתן חינם?
לא אירוח של שנה תמימה.
23,654 ליברות.
קרא אותו שורה שורה.
אין לי ספק שהחשבון מדויק.
אז אמתין עד שתביא את הכסף.
אין לי סכום כזה בהישג יד.
הפסדנו מיליונים. לאן הם הלכו?
לארצות הברית. מיסייה שומון יודע את זה.
פיתית אותו בדיבורים על חירות ועל רווחים, ולכן הוא...
הראש שלו לא עובד.
את מייחסת לי כוחות שאין לי.
תקשיב לי עכשיו.
אבל אני מבטיח לך שאני אישית אוודא שהקונגרס...
כמה יש לך?
כמה יש לך בכיס עכשיו?
עכשיו.
זה טיפה בים.
יכולת להתערב.
נראה לי עדיף לשמור מרחק.
זה שלך?
שייך לארטואה.
מה עוד שייך לו?
זה קרש קפיצה.
אבל לאן?
רצית שאמצא את מקומי.
לא לזה כיוונתי.
אבל זה מה שבחרתי.
ארכב איתך מחר ללה האבר.
אין צורך.
לא רצוי שתהיה בדרכים לבד.
אין סיבה לדאגה.
מיסייה לנואר עוקב אחריי כבר שנים.
הוא לא ייתן לעובדה השולית שאני עוזב את המדינה לעצור בעדו.
אבא שלך גר בלונדון.
אני יודע. - אתה יודע?
בוורסאי אפשר לגלות הכול, אם שואלים את האדם הנכון.
אולי תיסע לפגוש אותו?
אתה רוצה שאמסור משהו?
אין דבר שטרם נאמר.
אתה חייב להיות נוקשה כל כך?
עשית שלום עם בריטניה.
לא תוכל להתפייס עם אדם שהוא בשר מבשרך?
הלב אינו עומד למשא ומתן.
הדבר הטוב ביותר שאפשר לתת לאויב הוא סליחה.
מי שכתב את זה הוא כסיל.
אתה בטוח שזה מה שאתה רוצה?
זה משחק.
כמו שחמט.
אני נהנה לשחק.
אז נשק אותי לשלום, ילד.
אנחנו נתראה שוב.
אולי.
אבל לא בגלגול הזה, אני חושב.
סבא יקר.
חפש אושר.
אבל זכור מי אנחנו.
מי זה הקשיש המצחיק הזה?
איש אמריקני דגול.
הריעו לגיבור שני העולמות -
הרווארד -
"שמחים כפי שהיינו" לפאפא יקירי -
ד"ר פרנקלין.
צר לי להפריע לך,
אבל לא דמיינתי שאחרי כל מה שקרה נעשה את אותה דרך.
אני לא זוכר, אדוני. אני...
ז'אק שומון.
ז'אק.
ז'אק, כמובן.
אתה...
בדרך לארצות הברית, כן.
דיברת עם הוריי?
אמך ואני נפרדנו בגילוי לב.
הם נישלו אותי.
אני מצטער לשמור.
אין לי טענות אליהם.
למעשה, אני מברך על כך.
לא היה דבר בשבילי בצרפת.
דבר שלא קלקלתי, לפחות.
איך יכולתי להישאר?
מה תעשה?
אינני יודע.
אין לי כסף.
כמה מטבעות והבגדים שעל גופי.
אני יודע רק שאני רוצה לשנות את חיי.
באיזה מובן?
לפלס בעצמי את דרכי בעולם.
אם אוכל.
בכוח תבונתי בלבד.
להיות חופשי.
אני מתנצל. אני מדבר שטויות.
אתה נשמע כמו מישהו שאני מכיר.
הוא ברח מהבית בלי פרוטה בכיסו.
מה עלה בגורלו?
הוא נחל הצלחה בינונית,
והטעויות הקטנות ביותר הן ההוכחה לכך,
לא תמיד היה גלוי לב, או חכם, או אדיב,
אבל הוא חתר להגדיל את מאגר הידע השימושי
ולשפר את מצב האדם בעולם.
הוא יכול רק להתפלל שההשגחה העליונה לא תשפוט אותו בחומרת יתר.
אז אולי גם לי יש סיכוי.
אתה תזכה בהזדמנות שלך.
השאר כבר יהיה תלוי בך.
אדוני, תודה שהקדשת לי מזמנך ואני מאחל לך דרך צלחה.
ז'אק.
יש לי בתאי ברנדי משובח שאסור לי לשתות.
בוא אליי הערב.
נפתח אותו...
ונדבר על אמריקה.
שנתיים לאחר שובו לארצות הברית, -
בגיל 81, כיהן פרנקלין כנציג הקשיש ביותר בוועידת החוקה. -
הוא נתקף חרטה כשנזכר בימיו בפריז -
ובשעות הקסומות בחברת מדמואזל הלווטיוס. -
כ-20,000 בני אדם נכחו בהלווייתו ב-1790. -
צרפת, בעיצומה של מהפכה משלה, -
הכריזה על שלושה ימי אבל לאומי לזכרו. -
על מאמציו לכרות ברית עם צרפת, -
שהייתה הכרחית במאבק על עצמאות ארה"ב, -
ועל המשא ומתן לשלום עם בריטניה, לא קיבל ולו מילת תודה אחת. -
"והנה המפעל העצום והמסוכן שבו עסקנו, -
השבח לאל, הושלם בהצלחה, -
אירוע שלא ציפיתי שאזכה לראות בחיי. -
כמה שנות שלום ישקמו ויגדילו את כוחנו; -
אך ביטחוננו העתידי יהיה תלוי באחדותנו ובמוסריותנו. -
בנג'מין פרנקלין -
תרגום: גלית אקסלרד