Äiti.
SOTA LÄHESTYY
ITSENÄISYYSJULISTUS
PERUSTUU STACY SCHIFFIN KIRJAAN A GREAT IMPROVISATION
Miksi?
Haluan elää leveästi mutta olen liian laiska tehdäkseni töitä.
Se on hyvin yksinkertaista.
Emme kasvattaneet sinua tällaiseksi.
Anteeksi, äiti, mutta kyllä kasvatitte.
Onko sinulla mitään käsitystä tilanteestamme?
Ymmärrän, että minun on aika...
Sinun on lähdettävä tästä talosta.
Jos näen sinut vielä täällä tai muissa taloissani,
sinut piestään ja laitetaan kahleisiin.
Hyvästi. - Isä.
Lupaan... - Lupaa jollekulle muulle.
Mitä minulle tapahtuu?
Se ei ole minun huoleni.
Emme voi suostua siihen.
Me emme taivu.
Teette Kanadasta ongelman. - Olemme luopuneet vaatimuksesta.
Minä en ole.
Vaaditte nyt Mississippin rantoja.
Jos ette maksa vahingonkorvauksia, meidän on haettava hyvitystä muualta.
Newfoundlandin vedet ovat yhä ongelma.
Turska kuuluu meille. Emme luovu siitä.
Ette voi luopua siitä, koska vain me voimme antaa sen.
Sota alkoi juuri tuollaisen sortovallan takia.
Hra Jay. - Mitä?
Voinko pyytää teitä olemaan tupakoimatta?
Se tukahduttaa hengitykseni.
Alueenne... - Maamme.
Aivan.
Maanne ulottuu Atlantin rannikkoa mukaillen -
Georgian eteläosaan saakka.
Millä oikeudella laajennatte sen kaksinkertaiseksi -
ja vaaditte maa-alueita, joita kukaan meistä ei ole nähnyt?
Synnyttämämme valtion oikeudella.
Saimme vieläkin paremman syyn rajoittaa myönnytyksiämme.
Jos yritätte meitä ansaan meren ja Allegheny-vuorten väliin,
miten voimme pitää sitä rauhana?
Jos ette myönny mihinkään rajojenne suhteen,
miten voimme varmistaa etumme Pohjois-Amerikassa?
Kiinnostuksenne Pohjois-Amerikkaa kohtaan huolestuttaa meitä.
Haluaisin jonkun selittävän... - Hra Grenville.
...miten ihmeessä Newfoundland...
Oletteko täysin tyhjäpäinen? - ...sekä kuuluu että ei kuulu Kanadaan.
Jos tästä olisi edes alkeellinen -
ennakkopäätös, voisitte... - Ehkä sopimus...
Herran pieksut!
Tri Franklin.
Hra Oswald.
Voimmeko luopua eräästä hienoudesta?
Millaisesta?
Ystävänne Versaillesissa piirsivät kartan,
joka ei ole yhtä antelias kuin meidän tarjouksemme.
Piirsivätkö?
Tiedätte sen. Mekin tiedämme.
Miten saitte tietää siitä?
Pelaamalla peliä, johon me kaikki osallistumme.
On hienoa kertoa,
että olette varas, jotta näyttäisitte rehelliseltä.
Hra Adams, antakaa hänen puhua.
He haluavat eristää teidät vuorten itäpuolelle.
Muut maa-alueet annetaan Espanjalle ja intiaaneille.
Meidän molempien rajoittamiseksi.
Emmekö voi todeta, että hyödytte enemmän sopimalla kanssamme tässä ja nyt -
kuin alistumalla ranskalaisten tahtoon?
Annatteko meille Kanadan?
Emme voi antaa.
Luovutteko takavarikoidun omaisuuden korvausvaateista?
Jos te teette samoin.
Luovutatteko kaikki maa-alueet Mississippin itärannalle saakka -
ja takaatteko kulkuoikeuden joella?
Luovutamme.
Myönnättekö meille kalastusoikeuden Newfoundlandin rannikolla?
Rannikko ei tule kysymykseen... - Antakaa...
Antakaa meille nyt suostumuksenne ja sivuuttakaa ministeri Vergennes,
niin vastaamme myöntävästi.
Enpä tiedä.
Mitä tarkoitatte?
Etten tiedä.
Ettekö tiedä, vastaatteko myöntävästi?
Juuri niin.
Milloin mahdollisesti tiedätte?
En osaa sanoa, mutta tiedän, etten voi vastata nyt.
Tuota noin.
On illallisaika.
Hra Adams. Hra Jay haluaisi puhua kanssanne.
Kohteleeko hän sinua hyvin, Benoit?
Hra Jay on hyvin maltillinen isäntä.
Minua kiellettiin tupakoimasta. Miten röyhkeää.
Siitäkö halusitte puhua?
On ikävä kyllä selvää, ettei hän ole enää entisensä.
Mitä haluatte tehdä asialle?
Te olette jo päättänyt sen.
Annan vain suostumukseni.
En pidä teistä.
Ettekö?
En pidä ylimielisyydestänne.
Enkä siitä, että teeskentelette nöyrää.
En pidä niin sanotusta nokkeluudestanne,
jolla yritätte riisua aseista ne, jotka näkevät vilpillisyytenne.
En pidä irstailevasta elämäntyylistänne.
Se on tuomittavaa nuoremmaltakin -
ja hyvin kuvottavaa vanhemmalta mieheltä.
En pidä omantunnon puutteestanne, äpäräsukulaisestanne,
tavoistanne enkä pukeutumistyylistänne.
Inhoan pikku almanakkaanne.
Aloitin kyllä Philadelphiassa palokunnan.
Sillä on jotain merkitystä.
Kaikki sanomani -
on vain esipuhetta.
"Annan siksi ilmi kaikki niin sanotut isänmaanystävät.
Minä inhoan heidän laittomasti lietsomaansa kapinaa.
Isoisä on pyytänyt minua vaikenemaan, jotten pilaisi hänen mahdollisuuksiaan,
oli voittaja kuka tahansa.
Rauhattomina aikoina on viisasta näyttää yhdeltä ja olla toista.
Silloin hyötyy joka tapauksessa. Hän ainakin neuvoo minua siten.
Kukaan ei hallitse ovelammin petoksen taitoa."
Saanko nähdä sen?
Ettekö vastaa kipakasti?
Onko vastauksellani väliä? Olette jo yrittänyt tuomita minut.
Viaton mies vastustelisi.
Samoin syyllinen.
Voisin tuhota teidät tällä.
Olette toivonut sitä kauan.
Tilaisuutenne on koittanut.
Teitä pahempaa syntistä ei ole.
Paitsi maanpetturi.
Täytyy varmaan kiittää.
Mitä ajattelette brittien ehdotuksesta?
He ovat valmiita antamaan enemmän kuin toivoimme.
Miksi sitten epäröitte?
Koska -
olen luvannut asioita ja minun on tehtävä jotain.
Mitä ranskalaiset sanovat, jos hyväksymme?
He päättelevät, ettei lupaukseni merkitse mitään.
Se olisi oikeutettua.
Mitä valtiota haluatte palvella?
Toimin täällä Amerikan puolesta.
En ole koskaan välittänyt muusta.
Solmitteko siis kanssani rauhan?
Solmin.
Ette kysynyt, miten sain kirjeen.
Epäilen, että hra Bancroft antoi sen teille.
Kertoiko hän sen?
Ei tietenkään, mutta hän palvelee brittejä.
Oletteko tiennyt siitä?
Jo jonkin aikaa.
Päästitte hänet lähellenne.
Hän on istunut täällä ja perehtynyt arkaluontoisiin asioihin.
Hän on kylvänyt eripuraa, tehnyt väärennöksiä -
ja yrittänyt tuhota kaiken, mihin me olemme sitoutuneet.
Se on totta, mutta muuten hän on miellyttävä kaveri.
En voi syyttää häntä siitä.
Minä palaan majapaikkaani.
Liikettä! Reippaasti, veltot piskit!
Herttua de la Vauguyonille.
Liikettä! Reippaasti, säälittävät sintit!
Paroni de Romainvillelle.
Kiirehtikää. Hän kutsuu!
Markiisi de Castries'lle.
Kreivi de Montbarreylle.
Kansleri Maupeoulle.
Mitä?
Yritä kovemmin.
Mitä nyt?
Tuon viestin.
"Tiikerini."
Yritän keskittyä.
Se ei ilmeisesti riitä.
"Veljenne on ehkä kuningas, mutta te hallitsette minua.
Provinssini pohjoisessa ja etelässä ovat jo valmiit antautumaan..."
En voi ottaa vastuuta kaikista naisten raapustuksista.
Poika parka.
Kärsitte varmaan kovasti.
Lopettakaa hölmöily ja myöntäkää häviönne.
Mikä häviö?
Hävisitte 20 000 livreä.
Lyöttekö vetoa shakista?
Se ei ole kovin ylvästä.
Hyvä on.
Olkoon niin.
Kaksikymmentätuhatta.
Mitä?
Ei mitään.
Kuka oletkaan?
Nöyrä palvelijanne, hra kreivi.
Osaatko shakkia?
Hieman.
Mitä nyt?
Mitä ehdotat?
Ottakaa sotilas ja...
Tämä ei ole reilua.
Häviäjät sanovat aina noin.
Kerrohan vielä nimesi.
Guillaume Temple.
Hyvät naiset ja herrat,
esittelen hra Guillaume de Templen.
Uuden -
peliministerini.
Miten voitte tänään?
Vointini on tällainen.
Pelkään, että neuvottelut ovat rasittaneet teitä kovasti.
Miksi sanotte noin?
En halua loukata.
En loukkaannu herkästi. Kertokaa.
Meille tehtiin tarjous viime kokouksessa.
Olisimme voineet hyväksyä sen.
Näytitte kuitenkin -
hämmentyneeltä.
Ajattelette, että järkeni hiipuu.
Onko se totta?
Ehkäpä, mutta tietäisin siitä itse viimeisenä.
Keksitte hauskoja sutkauksia.
Pidän kuitenkin selkeydestä.
Kyse oli tri Franklinin menettelytavasta, ei muusta.
Olemme selvittäneet asian.
Muistaakseni mekin keskustelimme jostain.
Sekin asia on ratkaistu.
Mikä tilanne on?
On varmistettava neljä tärkeää asiaa.
Itsenäisyytemme, rajamme, korvauksemme...
Ja tietenkin pyhä turska.
Kyllä. Turska.
Olisi parasta valita yksi puhemies.
Kuka?
Teen sen mielelläni.
Ei onnistu.
Anteeksi?
Olette liian kylmäkiskoinen. Ette herätä myötätuntoa.
Luuletteko sopivanne paremmin?
Olen liian kärkevä. Niin ainakin sanotaan.
Jäljelle jään siis minä.
Väitetystä viehätysvoimastanne on oltava jotain hyötyä.
He saapuvat.
Voisitteko hakea minulle tuolin?
Teen tämän mieluummin pystyasennossa.
Voitteko paljon paremmin?
Olen elämäni kunnossa.
Toivomme siis, että pääsemme tänään kaikkien tavoittelemaan sopuun.
Lähestymme asiaa samassa hengessä ja toivossa.
Missä hra Grenville on?
Hän lähti kalaan.
Tunnustatteko itsenäisyytemme varauksetta?
Kyllä.
Valtiomme rajat ovat ne, mistä on sovittu,
ja ne ulottuvat Mississippin itärannalle.
Sovittu.
Oikeudet Newfoundlandin rannikon turskaan -
kuuluvat myös meille.
Juuri niin.
Yksityiskohtiin liittyen... - On yksi tärkeä kohta.
Suhtaudumme vahingonkorvauksiin hyvin ehdottomasti.
Kruunulle uskollisten on saatava korvaus,
jos he eivät halua osallistua kokeiluunne.
Sitten amerikkalaisten menetykset on korvattava samalla tavalla.
Emme voi myöntyä siihen.
Hra Oswald.
En voi päättää tätä yksin.
Tarjoamme teille monta juhlan aihetta.
Ehkäpä.
Emme kuitenkaan maksa siitä, että meitä kohdellaan väärin.
Sopu on hyvin lähellä.
Pelkäänpä, ettei tarpeeksi lähellä.
Voimmeko pitää tauon?
Ette sanonut olevanne uppiniskainen tämän suhteen.
Ette kysyneet.
Antaisin periksi, jos he suostuvat muihin myönnytyksiin.
Valitsisitte helppouden periaatteiden sijasta.
Te ette yleensä taistele niiden puolesta.
Mitä tiedätte minusta tai periaatteistani?
Tiedän, että ei ole oikea hetki sekoittaa henkilöä ja valtiota.
Mitä tarkoitatte?
Teidän ja poikanne riita on oma asianne.
Hra Jay.
Luuletteko, että yritän rangaista häntä? - Arvostelukykynne on hämärtynyt.
Olen pitänyt kaksintaisteluja järjettöminä mutta harkitsen nyt muuttavani mieltäni.
Ette edes pysy pystyssä. - Ponnistelen kyllä!
Hyvät herrat!
Puhukaa kohteliaasti.
Voinko pyytää teitä toistamaan sen?
"Kongressi suosittelee..."
Suosittelee vakavasti. -"Suosittelee vakavasti,
että osavaltiot tunnustavat uskolliset omistajat,
joiden omaisuutta on takavarikoitu, ja maksavat korvauksia."
Jos mahdollista.
Tuo on pelkkää sanahelinää.
Voimmeko poistua hetkeksi?
He eivät voi pakottaa osavaltioita.
Heidän valtiotaan pitävät yhdessä vain uhmakkuus ja inho veroja kohtaan.
Tiedän, millainen heidän liittovaltionsa on.
Sitten ymmärrätte, ettemme voi myöntyä.
Eikä. Voimme taltuttaa Ranskan. Tulimme tänne siksi.
Saamme ainakin pitää Floridan. - Se annetaan Espanjalle.
Saatetaan tämä päätökseen.
Helkkari.
Tri Franklin, hra Adams ja hra Jay.
Harkitsimme korvausehdotustanne ja hyväksymme sen.
Kiitämme teitä pääsystä yhteisymmärrykseen.
Olemme samaa mieltä muista asioista,
joten voimmeko nyt sanoa, että me viisi olemme solmineet rauhan?
Kyllä vain.
Hyvät herrat.
Tässä on Amerikkanne.
Otatteko toisenkin?
Varmaankin.
Luulin, ettette saa juoda.
Jos en saa nostaa maljaa Yhdysvalloille,
voitte haudata minut saman tien.
Kongressille, joka ei heitä meitä vankilaan.
Kuka kertoo heille, ettemme noudattaneet ohjeita?
Muistelisin, että te halusitte kovasti tehdä sen.
Kerron heille. Teen sen mielelläni.
Oli kunnia rikkoa niin häpeällistä määräystä.
Olisiko meidän pitänyt tanssia Ranskan kuninkaan pillin mukaan?
Laatikaa kirje, hra Adams. Älkää säästelkö sanojanne.
Pidätte kuivista ja vähättelevistä huomautuksista.
En välitä siitä tällä kertaa.
Siemaiskaa edes.
Mitä se on?
Kelpoa portviiniä.
Pidän enemmän punaviinistä.
Kaatakaa punaviiniä, hra Jay.
Voitte täyttää lasin.
Nostammeko maljan?
Puhukaa vain.
Hyveellisyydelle, rehellisyydelle, koulutukselle -
ja oikeusvaltiolle.
Maatamme ei olisi ilman niitä.
Emmekä myöskään olisi sen arvoisia.
Aamen. - Juuri niin.
Tri Franklin, olin ankara teitä kohtaan ja pyydän anteeksi.
Saatte anteeksi.
Minun on kuitenkin kysyttävä,
allekirjoitatteko tämän -
kysymättä neuvoa Versaillesilta?
Vergennesille on kyllä kerrottava asiasta.
Se on teidän tehtävänne.
Minulla on apuri hovissa.
Arvaan, että Lenoir saapui.
Ei, vaan eräs toinen.
Kuka?
En tiedä. Hän on Versaillesista.
Minä syön aamiaista.
Asia on kiireellinen.
Kuka heidät päästää sisään? En ole pukeissa.
Mikä on niin pahuksen tärkeää...
Pääministeri.
Miksi tulitte? - Minulla on teille jotain.
Oliko täällä joku hovin edustaja?
Minä. - Mitä?
Työskentelen hovissa.
En ymmärrä, mitä tapahtuu.
Palvelen kreivi d'Artois'ta.
Milloin aloititte? - Vastikään.
Lähettikö hän teidät?
Ei, vaan isoisäni.
Lähettikö hän isoisänne? - Isoisäni lähetti minut.
Tunteeko isoisänne kreivi d'Artois'n?
Ei. - Miksi sitten...
Hän halusi lähettää teille tämän tekstin mahdollisimman pian.
Mikä se on?
Isoisäni haluaa kertoa,
että hän katsoo Amerikan ja Ranskan ystävyyssuhteen pysyvän ennallaan,
ja hän toivoo, että tunnette samoin.
Paskiainen.
Hra kreivi?
Hra kreivi!
Palasin Lontoosta!
Pääministeri!
Tapasin lordi Shelburnen ulkoministerin.
He haluavat neuvotella kanssamme erikseen.
Hän sanoi selvästi, että...
Mitä...
Mutta...
Onko tämä...
Franklin lupasi meille...
Hän antoi sanansa.
Hän jymäytti meitä.
Tri Franklin ja hra Adams. Anteeksi, että myöhästyin.
He odottavat yläkerrassa.
Missä miehenne on? - Kuka?
Benoit.
Hän karkasi.
Sanoin vapauttavani hänet, mutta pahuksen orja ei voinut odottaa.
Kuka aloittaa?
Tri Franklin.
Vapaa, suvereeni -
ja itsenäinen.
Siinä lukee juuri niin.
Hän oli tyytymätön ruumiin ensimmäiseen versioon.
Hänen mielestään se sai hänet näyttämään liian...
Kuolleelta?
Hän tilasi siksi uuden.
Tämä on melko rauhaisa.
Pienet kauneusunet.
Ne kelpaisivat minullekin.
Kuninkaalliset päättävät, miten heidät nähdään -
myös kuoleman jälkeen.
Me muut...
Valitsitte raskasmielisen tapaamispaikan.
En voi vierailla luonanne Passyssa.
Sellainen ei käy laatuun.
Te puolestanne ette näyttäydy Versaillesissa.
Minä myös pidän tästä paikasta.
Tuhat vuotta Ranskan kuninkaita.
Kukaan ei muista heidän virheitään, vain heidän valtansa.
Tämä ei merkitse teille mitään.
Se ei ole omaa historiaani.
Uudessa maailmassa kaikki on mahdollista.
Ikävä kyllä maailma ja ihmiset ovat siellä samanlaisia.
Vain ajatus on erilainen.
Mikä ajatus? En ole koskaan ymmärtänyt sitä täysin.
Ajatus vapaasta kansasta, joka voi hallita itseään -
terveen järjen ohjaamana ja uskoen yleiseen etuun.
Entä jos kansalta puuttuu tervettä järkeä?
Sitten he varmaan saavat ansionsa mukaan.
Kun tapasimme ensi kerran, ajattelin,
että tämä mies on älykäs muttei yhtä älykäs kuin minä.
Tajuan nyt, miten älykäs olette, koska saitte minut ajattelemaan siten.
Tuo on imartelua.
Jokainen vaihe oli keksintö,
ja olin hyvin yllättynyt, että mikään onnistui.
Katsoitte minua silmiin ja annoitte sananne.
Te lähetitte Gérardin Englantiin.
Aivan.
Kyse ei siis ole siitä, kuka valehteli ja kenelle...
Vaan siitä, kuka valehteli paremmin.
Tiedättekö, mitä vaimoni sanoo?
On julistettava voitto ja otettava kunnia, vaikka olisi hävinnyt.
Hän kuulostaa hyvin viisaalta.
Häntä ei päästetä hoviin.
Hänen isänsä oli vain porvari.
Menimme naimisiin ilman kuninkaan suostumusta.
Sillä ei olisi merkitystä Amerikassa.
Teidän pitäisi vierailla maassa, jonka rakentamisessa autoitte.
Mitä saimme miljardilla livrellä?
Kiitollisen maan ikuisen kiintymyksen.
Älkää.
Käytte kauppaa englantilaisten kanssa, ja me jäämme tyhjin käsin.
He tulivat ostamaan rauhan.
Hra kreivi, en halunnut loukata teitä.
Ette ole loukannut minua. Veditte vain minua nenästä.
Se on paljon pahempaa.
Pyydän anteeksi. Meillä ei ole kokemusta valtioiden välisistä suhteista.
Se johti meidät toimimaan tahdittomasti.
Velkamme teille,
jalomieliselle kuninkaallenne ja Ranskalle, on pohjaton.
Eikö olisikin sääli,
jos tämä pieni väärinkäsitys pilaisi välimme?
Antaisimme englantilaisille syyn ajatella, että he onnistuivat erottamaan...
Mitä?
Miksi nauramme?
Te pyydätte minulta lisää rahaa.
Vain kuusi miljoonaa.
Siitä olisi kovasti hyötyä.
Kongressi takaa varmaan tämän velan.
Tietenkin.
Ette kai pelkää veneitä?
Haluan viettää veden päällä mahdollisimman vähän aikaa.
Kun tarraudutte kurjan laivan kaiteeseen,
kadutte vielä kieltäytymistä melontaretkestä.
Minulla on kaunis pikku talo.
Se on viehättävän vaatimaton.
En muista, onko huoneita 30 vai 40.
Peltoja, talleja...
Asutte varmaan metsän keskellä puisessa talossa.
Talo on tiiltä ja kaupungissa.
En tiedä, miltä se näyttää nyt.
Britit tekivät sille, mitä halusivat.
Kostonne onnistui. Löitte heidät kaikki.
Niin kai.
Se on oudolla tavalla epätyydyttävää.
Mitä muuta halusitte?
Vain enemmän.
Oli se sitten mitä vain.
Vain enemmän.
Se kuuluu ikään.
Minusta tuntuu...
Rohkenen sanoa, että olin rakentamassa uutta maata,
mutta olen asunut siellä vain 20 vuotta.
Kannattaako sinne sitten palata?
On kai pakko. Haluan nähdä, mitä Amerikasta tulee.
Entä jos ette pidä näkemästänne?
Madame.
Tuletteko vaimokseni?
Senkin lurjus.
Oikeastiko?
Oletteko tosissanne?
Olenko minä?
Entä Amerikkanne?
Olen sille velkaa uskollisuuteni mutten onneani.
Apotti voisi hoitaa asian.
En pidä vouhotuksesta kirkossa.
Vastaatteko myöntävästi?
Pidän teistä kovasti.
Tiedämme kuitenkin, että olette hyvin hankalaa lajia.
Millaista?
Sellaista, joka lähtee aina omille teilleen hemmottelusta huolimatta.
Näetkö, mitä ulkona tapahtuu?
Hän lähtee ennen aamunkoittoa.
Entä sinä?
Oletko tehnyt asialle muuta kuin kyyristellyt täällä?
Menetämme tämän talon.
Menetämme kaiken.
Tiedätkö, miksi?
Koska olet antanut hypnotisoijan tyhjentää kukkaroamme vuosien ajan -
ja auttanut maata, jonne et matkusta koskaan.
Etkö sano mitään?
Kävi ilmi, ettei kuningatar halunnut ostaa kaulakorua.
Koko juttu on huijaus, ja hän on täysin syytön.
Hyvä on.
Hoidan asian itse.
Jätätkö nämä? - Ne ovat palvelleet aikansa.
Voit ehkä antaa ne uteliaille vieraille -
tai tilkitä niillä seinän halkeamat.
Kehotan sinua noudattamaan ohjeitani.
Kuusi viikkoa merellä eikä sokeria ja alkoholia lohtuna?
Ja päivittäinen kävely kannella. Kiität minua vielä.
Kiroan sinut vielä.
Onneksi en ole lähistöllä kuullakseni.
Käytä tätä, jos tarve vaatii,
mutta säästeliäästi.
Ottomaanidervissit väittävät, että oopiumi saa heidät näkemään tulevan onnen.
Olisiko se vastenmielistä?
Onko sellaista onnea?
Amerikassako?
Se riippuu kansasta. - Tarkoitan itseäni.
Se ei ole koskaan ollut suurin huoleni.
Mitä maalle olisi tapahtunut ilman sinua?
Sinut korotetaan ylhäiseksi herraksi.
Niinkö?
Epäilen sitä.
Mikä on sinun kohtalosi?
Minä jatkan kuljeskelua, kuten ennenkin.
Etkö palaa kotiin?
Olen ollut ulkomailla kauan. En enää tiedä, missä koti on.
Ehkä Englannissa?
Solmimme lopulta heidän kanssaan rauhan.
Emmekö ole tehneet töitä sen puolesta?
Olemme.
Molemmat tavallamme.
Laatikko erinomaista madeiraa.
Sitä ei kannata haaskata.
Olet hyvin antelias.
Muista minut siitä.
Kaipaan sinua vielä, ystäväni.
Olet aina ollut hyvin miellyttävää seuraa.
Sinulle tuli vieras.
Tämä on teille.
Madame.
Kaikki on tässä.
Kuukausittaiset menot.
Vieraanvaraisuutemme kirjattuna tarkasti.
Eikö vieraanvaraisuus ole luonteeltaan ilmaista?
Ei vuosien ajan.
Yhteensä 23 654 livreä.
Lukekaa se rivi riviltä.
En epäile sen virheettömyyttä.
Sitten odotan, että haette rahat.
Rahat eivät ole nyt saatavillani.
Menetimme miljoonia. Minne ne katosivat?
Yhdysvaltoihin. Hra Chaumont tietää sen.
Viettelitte hänet puheilla vapaudesta ja voitoista, jotta hän -
ei ajattelisi selkeästi.
Liitätte minuun voimia, joita minulla ei ole.
Pelkkiä sanoja.
Vakuutan varmistavani henkilökohtaisesti, että kongressi...
Paljonko teillä on?
Paljonko taskussanne on tällä hetkellä?
Nyt.
Tämä on täysin turhaa.
Olisit voinut puuttua asiaan.
Oli parasta olla puuttumatta.
Ovatko nuo sinun?
Ne ovat Artois'n.
Mitä muuta hänellä on?
Tämä on vain keino edistyä.
Mitä päämäärää kohden?
Halusit, että löydän paikkani.
En kuvitellut tätä.
Olen kuitenkin valinnut sen.
Tulen huomenna kanssasi Le Havreen.
Se ei ole tarpeen.
En halua, että matkustat yksin.
Se ei huoleta minua.
Hra Lenoir on seurannut minua vuosia.
Hän ei anna mitättömän pikkuseikan, kuten maasta poistumisen, häiritä työtään.
Isäsi asuu Lontoossa.
Tiedän sen. - Tiedätkö?
Versaillesissa saa selville mitä tahansa, jos kysyy oikealta henkilöltä.
Lähdetkö tapaamaan häntä?
Välitänkö terveiset?
Ei ole mitään uutta sanottavaa.
Onko sinun oltava noin kova?
Solmit rauhan brittien kanssa.
Etkö voi tehdä samoin oman perheesi suhteen?
Tunteista ei voi neuvotella.
"Anteeksianto on parasta, mitä voi antaa viholliselle."
Tuon kirjoittaja on typerys.
Haluatko tätä varmasti?
Tämä on peliä.
Kuin shakkia.
Pelaan sitä mielelläni.
Anna sitten jäähyväissuukko.
Tapaamme vielä.
Ehkäpä.
En usko, että tässä painoksessa.
Rakas isoisä.
Tavoittele onnea -
mutta muista, keitä olemme.
Kuka tuo hassu vanhus oli?
Amerikkalainen suurmies.
YLISTÄKÄÄ KAHDEN MAAILMAN SANKARIA.
SETÄ KULLALLE
Tri Franklin.
Anteeksi, että häiritsen,
mutten kuvitellut meidän matkustavan yhdessä kaiken jälkeen.
Muistini pettää.
Jacques Chaumont.
Jacques.
Tietenkin.
Olet...
Matkalla Yhdysvaltoihin.
Puhuitteko vanhempieni kanssa?
Äitisi ja minä hyvästelimme suorasukaisesti.
He karkottivat minut.
Ikävä kuulla.
En voi syyttää heitä.
Se on oikeastaan hyvä asia.
Ranska ei tarjonnut minulle mitään.
Pilasin kaikki mahdollisuuteni.
En voinut jäädä.
Mitä suunnittelet?
En tiedä.
Minulla ei ole rahaa.
Vain pari kolikkoa ja vaatteet ylläni.
Tiedän vain haluavani erilaisen elämän.
Millä tavalla?
Haluaisin menestyä omillani.
Jos vain voin.
Oman järkeni avulla.
Olla vapaa.
Pyydän anteeksi. Olen naurettava.
Kuulostat eräältä tuttavaltani.
Hän karkasi kotoa täysin rahattomana.
Mitä hänelle tapahtui?
Hän on menestynyt keskinkertaisesti.
Hänen pikku virheensä osoittavat sen.
Hän ei ole aina ollut rehellinen, viisas eikä ystävällinen,
mutta hän on puurtanut kasvattaakseen hyödyllisen tiedon varastoa -
ja parantaakseen ihmisen kohtaloa maan päällä.
Hän voi vain rukoilla, ettei sallimus tuomitse häntä liian ankarasti.
Sitten minullakin on ehkä toivoa.
Tilaisuutesi koittaa vielä.
Tulos riippuu sinusta.
Kiitos ajastanne. Turvallista matkaa.
Jacques.
Hytissäni on hyvää brandyä, jota en saisi juoda.
Tule käymään illalla.
Korkkaamme pullon -
ja puhumme Amerikasta.
Kaksi vuotta Yhdysvaltoihin paluunsa jälkeen -
Franklin oli 81-vuotias ja vanhin edustaja perustuslaillisessa konventissa.
Hän tunsi katumuksen vihlaisun muistellessaan Pariisia -
ja hurmaavia hetkiä rva Helvétiuksen seurassa.
Hänet haudattiin vuonna 1790 20 000 ihmisen saattamana.
Oman vallankumouksensa tuskissa kouristellut Ranska -
julisti kolmen päivän maansurun hänen muistonsa kunniaksi.
Franklin edisti Ranskan liittolaisuutta,
joka oli ratkaiseva Amerikan itsenäisyydelle,
ja neuvotteli rauhasta Ison-Britannian kanssa saamatta siitä kiitosta.
"Suuri ja vaarallinen hanke, johon olemme osallistuneet,
on nyt Luojan kiitos päättynyt,
vaikken uskonut sen tapahtuvan elämäni aikana.
Muutama rauhan vuosi elvyttää ja vahvistaa voimaamme,
mutta myöhempi turvallisuutemme riippuu valtioliitostamme ja hyveistämme."
Tekstitys: Liisa Sippola