Ema.
LÄHENEVAS SÕJAS
DEKLARATSIOON
PÕHINEB STACY SCHIFFI RAAMATUL „A GREAT IMPROVISATION“
Miks?
Tahan hästi elada. Aga olen liiga laisk, et selle nimel tööd teha.
Üsna lihtne tegelikult.
Me ei kasvatanud sind selliseks.
Anna andeks, ema, aga kasvatasite küll.
On sul aimu, millises olukorras me oleme?
Saan aru, et mul on aeg...
Siit majast lahkuda.
Kui ma sind siin või mõnel oma valdusel veel näen,
lasen sulle peksa anda ja sind ahelaisse panna.
Oleme lõpetanud. - Isa.
Ma luban... - Luba kellelegi teisele.
Mis minust saab?
Ei ole minu mure.
Me ei saa sellega nõustuda.
Me ei kipu järele andma.
Esmalt soovite Kanada alla neelata. - Loobusime sellest nõudmisest.
Mina mitte.
Nüüd nõuate endale Mississippi kallast.
Kui te ei maksa reparatsioone, oleme sunnitud mujalt kompensatsiooni otsima.
Newfoundlandi vete küsimus on endiselt lahendamata.
Tursk kuulub meile, härra. Seda me ei loovuta.
See pole teie loovutada, vaid meie anda.
Seesugusest türanniast sõda alguse saigi.
Hr Jay. - Härra?
Kas ma võiksin paluda, et te ei suitsetaks?
Leian, et see lämmatab.
Teie territoorium... - Riik.
Tõepoolest.
Teie riik kulgeb kogu Atlandi ookeani ranniku pikkuses
Georgia lõunaservani.
Mis õigusega te kahekordistate seda
ja nõuate endale maad, mida keegi meist pole varem näinud?
Selle riigi õigusega, mis meist saab.
Seda enam on põhjust piirata kokkulepitava maa-ala ulatust.
Kui te soovite meid ookeani ja Allegheny vahele lõksu jätta,
siis kuidas saame seda rahuks nimetada?
Kui te ei ole nõus piirjooni tõmbama,
siis kuidas me oma Põhja-Ameerika huvid kindlustame?
Teie huvi Põhja-Ameerika vastu meile muret teebki.
Sooviksin, et keegi selgitaks... - Hr Grenville...
...kuidas on võimalik, et Newfoundland...
Kas te olete absoluutselt põrunud? - ...on ja ei ole ka Kanada osa.
Kui teil oleks võime elementaarselgi tasandil
eelnenut mõista, siis... - Kõik kokkulepped...
Jumala eest!
Dr Franklin.
Hr Oswald.
Kas me võiksime peensustest loobuda?
Missugust laadi?
Teie sõprade poolt Versailles's joonistatud kaart
ei ole nii suuremeelne, kui meie ettepanek.
Või nii?
Te teate seda. Meie teame ka.
Kuidas te sellest teada saite?
Mänguga, mida me kõik mängime.
Päris huvitav on aususe tõendamiseks
väita, et olete kellegi tagant varastanud.
Hr Adams, las ta räägib.
Hoopis nemad plaanivad teid mäestikust ida poole lõksu jätta.
Ülejäänu jääb Hispaaniale ja punanahkadele.
Et meid mõlemaid vaos hoida.
Oleme ju ühel nõul, et te võidate rohkem meiega siin ruumis kokkuleppele jõudes,
kui prantslastele järele andes?
Kas te annate meile Kanada?
Me ei saa.
Kas loobute reparatsioonidest oma konfiskeeritud varade eest?
Kui te teete sama.
Kas te loovutate kogu maa Mississippi idakaldal
ja tagate laevasõiduvabaduse jõel endal?
Jah.
Kas te annate meile kalastusõigused Newfoundlandi rannikul?
Rannikut ei... - Andke...
Andke meile praegu oma nõusolek minister Vergennes'iga vestlemata,
ja vastus on jah.
Ma ei tea.
Mida te silmas peate?
Seda, et ma ei tea.
Te ei tea, kas nõustute?
Just nii.
Millal te võiksite teada?
Ma ei oska öelda, aga tean, et praegu ma ei tea.
Noh...
õhtusöögi aeg.
Hr Adams. Hr Jay soovib teiega vestelda.
Kas ta kohtleb sind hästi, Benoit?
Hr Jay on väga rahulik isand.
Mul keelati suitsetada. Milline ülbus.
Seda soovisitegi mulle öelda?
Ta ei ole enam sama mees, kes kunagi. See on kahjuks selge.
Ja mida te selles osas ette soovite võtta?
See on teil juba otsustatud.
Annan lihtsalt oma nõusoleku.
Sa ei meeldi mulle.
Tõesti?
Mulle ei meeldi su ülbus.
Mulle ei meeldi, kuidas sa teeskled alandlikkust.
Mulle ei meeldi su niinimetatud nutikus,
mille abil teed relvituks need, kes su petlikkust läbi näeksid.
Mulle ei meeldi su liiderlik käitumine.
Taunitav sinust poole nooremategi puhul,
aga soliidses vanuses mehe jaoks tõeliselt eemaletõukav.
Mulle ei meeldi su piinlikkustunde puudumine, su sohilastest järelkasv,
su elamiskombed, riietumisstiil.
Ma jälestan su väikest almanahhi.
Ma panin Philadelphias aluse tuletõrjele.
See peab ju midagi väärt olema.
Kõik, mida ütlesin,
on vaid sissejuhatus.
„...sunnib mind hukka mõistma kõiki, kes nimetavad end patriootideks,
ja põlastama mässu, mida nad ebaseaduslikult õhutavad.
Kuid vanaisa on käskinud mul vaikida ja mitte ohustada tema väljavaateid,
mis iganes poolest lõpuks võitja kujuneb.
Kuna ärevatel aegadel on mõistlik paista ühena ja olla hoopis midagi muud
ning igal juhul kasu lõigata. Vähemalt nii ta räägib.
Petmise kunsti ei ole keegi paremini omandanud.“
Kas tohib?
Ei tulegi vaimukat vastust?
Mis vahet sel on, mida ma ütlen? Oled ju mind juba süüdi mõistnud.
Süütu mees protesteeriks.
Süüdiolev samamoodi.
Võiksin su sellega hävitada.
Oled seda ammu soovinud.
See on su võimalus.
Pole ühtegi pattu, mida ma sulle ei omistaks...
peale riigireetmise.
Aitäh. Vist.
Mida sa brittide pakkumisest arvad?
Nad on valmis loobuma enamast, kui oskasime loota.
Miks sa siis kahtlema hakkasid?
Sest...
olen andnud lubaduse ja pean seda pidama.
Mis sa arvad, mida prantslased ütlevad, kui me nõustume?
Nad järeldavad, et mu sõna ei tähenda midagi...
ja neil oleks õigus.
Millist riiki sa soovid teenida?
Olen siin Ameerika nimel, härra.
Ma pole kunagi hoolinud millestki muust.
Kas me võiksime siis sinuga rahu teha?
Võime küll.
Sa ei küsinud, kuidas see kiri mu valdusse sattus.
Arvan, et said selle hr Bancroftilt.
Ta ütles?
Muidugi mitte, aga ta on brittide palgal.
Sa teadsid?
Juba mõnda aega.
Ta on su lähedane sõber.
Ta on istunud siin ja kuulanud kõige tundlikumaid vestlusi.
Ta on külvanud riidu ja osalenud pettustes
ning püüdnud kahjustada kõike, millele oleme end pühendanud.
Tõsi, aga kuna ta on muidu sümpaatne sell,
ei saa ma ta peale pahane olla.
Ma lähen nüüd tagasi oma elukohta.
Läksime! Liigutage kiiremini, venivad tainapead!
Hertsog Vauguyonile.
Läksime! Liigutage, hädised töllmokad!
Romainville'i parunile.
Kiirustage! Ta kutsub!
Markii de Castries'le.
Krahv Montbarreyle.
Kantsler Maupeoule.
Mis on?
Proovi paremini.
Mida sa tahad?
Tõin sõnumi.
„Mu tiiger“.
Ma üritan keskenduda.
Paistab, et mitte piisavalt.
„Su vend võib olla kuningas, kuid minu üle valitsed sina.“
„Mu territooriumid põhjas ja lõunas on valmis sulle anduma...“
Ma ei saa vastutada iga naise eest, kes tahab kritseldada.
Mu vaene poiss.
See on kindlasti nii raske.
Lõpeta veiderdamine ja tunnista kaotust.
Kes ütleb, et ma kaotasin?
20 000 liivrit.
Panustame male peale?
See küll lõbus pole.
Hästi.
Olgu siis nii.
Kakskümmend.
Mida?
Ei midagi.
Kes sa oledki?
Teie alandlik teener, monsieur krahv.
Tead midagi malest?
Natukene.
Niisiis?
Mida sa soovitad?
Võtke ettur ja...
Nii ei ole aus.
Kõik kaotajad ütlevad sama.
Ütle mulle uuesti oma nimi.
Guillaume Temple.
Daamid ja härrad,
soovin teile tutvustada monsieur Guillaume de Temple'it.
Ta on mu uus...
mängude minister.
Kuidas teil täna läheb, doktor?
Nagu näete, härra.
Kardan, et need läbirääkimised on teid armutult ära vaevanud.
Miks te seda arvate?
Ma ei soovi solvata.
Olen üsna immuunne. Rääkige.
Eelmisel kohtumisel tehti meile pakkumine.
Pakkumine, mida oleksime saanud edasi arendada.
Ja teie vastusest näis,
et olete segaduses.
Peate mind nõrgamõistuslikuks.
Kas te olete siis?
Võib-olla, ega ma ise ei teaks.
Naljatada teile meeldib, härra.
Mina eelistan selgust.
Dr Franklin soovis vaid päevakorrapunktist kinni pidada. Muud midagi.
Arutasime selle juba läbi.
Ka meie teiega arutasime midagi, nagu ma mäletan.
See on samuti lahendatud.
Mis olukorras me siis oleme?
Meil on neli nõudmist.
Meie iseseisvus, piirid, reparatsioonid...
Ja püha tursk muidugi.
Jah. Tursk.
Oleks parem, kui räägiksime ühe häälega.
Kelle omaga?
Mulle sobiks, kui minu omaga.
Ma ei usu.
Vabandust?
Te olete liiga külm, härra. See ei too meile kasu.
Ja arvate, et teie olete...
Mina olen liiga tuline... nii vähemalt öeldakse.
Paistab, et siis jään mina.
Su väidetavast sarmist peab ju meile mingit kasu olema.
Nad on kohal.
Härrased, kas te saaksite mulle tooli paika sättida?
Eelistan selleks istuda.
Teil on parem, doktor?
Parem kui kunagi varem, härra.
Loodame siis, et tänane päev toob kokkulepped, mida kõik ootame.
Oleme samas vaimus ja lootuses.
Kus härra Grenville on?
Läks kalale.
Te tunnustate tingimusteta meie iseseisvust?
Tunnustame.
Meie riigipiir jääb selliseks nagu on kujunenud,
Mississippi idakaldani.
Nõus.
Ja tursapüügiõigus Newfoundlandi rannikul
jääb samuti meile.
Täpselt nii.
Nüüd aga konkreetsemalt... - Üks takistus siiski on.
Meie seisukoht reparatsioonide osas on üsna kindel.
Nendele krooni lojaalsetele toetajatele, kes ei soovi teie eksperimendis osaleda,
peab olema ette nähtud hüvitis.
Siis tuleb ka ameeriklaste kaotused sarnaselt kinni maksta.
See ei ole meie jaoks vastuvõetav.
Härra Oswald.
See ei ole minu otsustada, härra.
Ja saaksite palju, mille üle rõõmu tunda.
Võimalik.
Kuid me ei maksa meie teotamise privileegi eest.
Oleme väga lähedal, doktor.
Kardan, et mitte piisavalt.
Teen ettepaneku teha vaheaeg.
Sa ei öelnud, et selles osas nii järeleandmatu oled.
Sa ei küsinud.
Mina loobuksin sellest vastutasuks teiste möönduste eest.
Sellega eelistaksime kohest kasu põhimõtetele.
Teid ei peeta üldiselt selles osas pedandiks.
Mida te minust või mu põhimõtetest teate, härra?
Tean, et praegu ei ole aega isikut riigiga segamini ajada.
Mida see tähendab?
Teie tüli pojaga on teie enda asi.
Härra Jay.
Arvate, et soovin teda leppega karistada? - Arvan, et see mõjutab teie otsuseid.
Olen alati duelle mõttetuks pidanud, kuid te panete mind ümber mõtlema.
Te ei saa isegi seista. - Selle nimel pingutan!
Härrased!
Palun teil nüüd oma kõneviisi kontrollida.
Kas ma tohiksin paluda, et kordaksite seda?
„Et kongress soovitab...“
Tungivalt. - „Soovitab tungivalt,
et Ameerika Ühendriigid tunnustaksid konfiskeeritud vara
lojaalseid omanikke ja pakuksid hüvitist.“
Kui see on võimalik.
See on jada sõnu ilma kommentaarita.
Palun vabandage meid korraks.
Neil pole mingit võimu USA-d kuidagi mõjutada.
Nende riiki hoiab koos vaid metsikus ja maksude vihkamine.
Olen nende konföderatsiooniga tuttav.
Siis saate ju aru, et see mööndus on mõttetu.
Ei, see tähendab, et takistame prantslasi. Ja selleks me tulimegi.
Vähemalt jääb Florida meile. - See läheb Hispaaniale.
Ajame selle asja joonde.
Pagan.
Dr Franklin, hr Adams, hr Jay.
Kaalusime teie ettepanekut seoses reparatsioonidega ja oleme nõus.
Ja me täname teid mõistmise eest.
Kuna oleme muudes küsimustes ühte meelt,
kas võime öelda, et oleme viiekesi sel tunnil rahuleppe saavutanud?
Võime tõesti.
Sellisel juhul, härrased...
siin on teie Ameerika.
Võtad veel ühe, doktor?
Eeldatavasti.
Arvasin, et sa ei tohi üldse juua.
Kui ma ei saa Ameerika Ühendriikide terviseks klaasi tõsta,
võite mind kohe maha matta.
Selle terviseks, et kongress meid vangi ei saada.
Kes neile ütleb, et nende juhiseid eirasime?
Mulle meenub, et sa tahtsid seda teha.
Teavitan neid hea meelega.
Nii kurikuulsa korralduse rikkumine teeb vaid au.
Kas oleksime pidanud end Prantsuse kuninga heaks alandama?
Kirjuta see kiri, hr Adams, ja ära hoia keelt hammaste taga, ma palun.
Hea küll, su naljad on ilmetud ja lamedad, härra.
Lasen sel korral asjal minna.
Võta vähemalt üks lonks.
Mis sul seal on?
Kena portvein.
Ma eelistaksin klaretti.
Siis saadki klaretti. Härra Jay.
Võid siis juba täis valada.
Ütleme toosti?
Sõna on sinul.
Vooruslikkuse, aususe, inimeste harimise
ja õigusriigi terviseks.
Nendeta ei ole meil riiki.
Me poleks ka selle väärilised.
Aamen, härra. - Just nii.
Dr Franklin, olin täna sinuga terav ja pean andestust paluma.
Sellest pole midagi.
Pean aga küsima,
kas sa plaanid selle allkirjastada
Versailles'ga aru pidamata?
Vähemalt Vergennes'i peaks teavitama.
See jääb sinu ülesandeks.
Mul on nüüd õukonnas oma mees.
Ära ütle. Lenoir.
Ei, keegi teine.
Kes?
Ma ei tea. Versailles'st.
Ma söön hommikust.
Asjaga olevat kiire.
Kes neid inimesi üldse sisse laseb? Ma pole riides.
Mis on nii pagana oluline...
Peaminister.
Mida sa siin teed? - Tõin teile midagi.
Kas sa nägid siin kedagi õukonnast?
Mina. - Mida?
Mina olengi õukonnast.
Ma ei saa aru, mis toimub.
Ma teenin krahv Artois'd.
Mis ajast? - Üsna hiljutisest.
Ja tema saatis sind?
Ei, mu vanaisa.
Ta saatis su vanaisa? - Mu vanaisa saatis mind.
Kuidas su vanaisa Artois'd tunneb?
Ei tunnegi. - Miks ta siis...
Ta tahtis, et saaksite esimesel võimalusel ühe eksemplari.
Mis see on?
Vanaisa soovib, et teaksite,
et ta peab Ameerika ja Prantsusmaa sõprust endiseks
ja loodab, et te arvate sama.
Kuradi sitapea.
Monsieur krahv?
Monsieur krahv!
Olen Londonist tagasi!
Monsieur peaminister!
Kohtusin lord Shelburne'i asetäitjaga.
Nad on valmis meiega eraldi läbirääkimisi pidama.
Ta andis selgelt mõista, et...
Mis...
Aga...
Kas see on...
Franklin istus seal ja lubas...
Ta andis lubaduse...
Ta keeras meile.
Dr Franklin, hr Adams. Vabandust, et hilinesin.
Meid oodatakse üleval.
Kus su mees on? - Kes?
Benoit.
Ta põgenes.
Ütlesin, et lasen ta vabaks, aga see pagana moorlane ei suutnud oodata.
Kes teist on esimene?
Dr Franklin.
Vaba, sõltumatu...
ja iseseisev.
Nii on seal kirjas.
Talle ei meeldinud ta esimene surnukeha.
Paistis seal liiga...
Surnud?
Nii et ta tellis uue.
See paistab väga rahulik.
Lihtsalt kerge iluuni.
See meeldiks mullegi.
Kuninglikust soost olles saad otsustada, kuidas sind nähakse,
isegi pärast surma.
Aga meie, ülejäänud...
Valisid kohtumiseks väga sünge koha.
Ma ei saa sulle Passysse külla tulla.
Nii ei tehta.
Ja sina ilmselt Versailles's nägu ei näita.
Pealegi mulle meeldib siin.
Tuhat aastat Prantsuse kuningaid.
Keegi ei mäleta nende eksimusi, vaid seda, et nad valitsesid.
Aga see ei tähenda sulle midagi.
See ei ole minu ajalugu.
Uus maailm, kus kõik on võimalik.
Sama maailm, ma kardan, samasuguste meestega.
Vaid mõte on teistsugune.
Mis mõte see on? Ma pole kunagi päriselt aru saanud.
Et vaba rahvas suudab ise enda üle valitseda,
kui juhindub tervest mõistusest ja usust üldisesse hüvangusse.
Aga kui neil on tervest mõistusest puudus?
Siis saavad nad ilmselt selle, mille on ära teeninud.
Meie esmakordsel kohtumisel mõtlesin:
„See mees on nutikas, aga mitte nagu mina.“
Nüüd aga näen, kui nutikas sa oled, et mind niimoodi arvama panid.
Sa meelitad mind.
Iga samm sellest oli leiutis
ja ma ise olen kõige rohkem üllatunud, et see üldse toimis.
Sa vaatasid mulle silma ja andsid oma sõna.
Ja sina saatsid Gérardi Inglismaale.
See on tõsi, jah.
Nii et küsimus ei ole selles, kes kellele valetas...
Vaid selles, kes valetas paremini.
Tead, mida mu naine ütleb?
Kuuluta välja võit ja võta au endale, isegi kui tegemist on läbikukkumisega.
Ta tundub väga tark.
Teda ei lubata õukonda, tead?
Ta isa oli kõigest kaupmees.
Me abiellusime kuninga nõusolekuta.
Ameerikas ei oleks sel mingit tähtsust, mis?
Tule külasta riiki, mille loomisele kaasa aitasid.
Ja mida me oma miljardi liivri eest saime?
Ühe tänuliku riigi igavese andumuse.
Palun.
Hakkate inglastega kauplema ja jätate meid tühjade pihkudega.
Seda rahu nad ostma tulidki.
Monsieur krahv, ma ei soovinud teile liiga teha.
Sa ei teinud mulle liiga, kavaldasid mind üle.
See on palju hullem.
Palun andeks oma kogenematuse eest riigiasjades,
mis viis meid taunitava käitumiseni.
Meie võlg sinu,
teie suure südamega kuninga ja Prantsusmaa enda ees on tohutu.
Ja kas poleks kahju,
kui see väike arusaamatus meie suhted ära rikuks?
Ja inglased hakkaksid arvama, et neil on õnnestunud lüüa kiil nii...
Mis on?
Miks me naerame?
Küsid mult veel raha, kas pole?
Ainult veel kuus miljonit.
Sellest oleks tohutult abi.
Teie kongress tagaks kindlasti selle laenu.
Loomulikult.
Ära ütle, et kardad peale tulla.
Ma ei näe põhjust veeta vee peal rohkem aega, kui hädavajalik.
Mõne armetu laeva käsipuud pigistades
kahetsed kindlasti, et selle meeldiva paadisõidu mööda lasid.
Mul on kena pisike elamine.
Selle tagasihoidlikkusel on oma võlu.
Kolmkümmend või nelikümmend tuba. Ma ei mäleta.
Põllud, tallid...
Sina elad kindlasti metsas, puudest tehtud majas.
See on tegelikult tellistest, linnas.
Võin vaid arvata, milline see praegu välja näeb.
See on brittide käes olnud.
Said neile kätte maksta. Alistasid nad kõik.
Paistab nii.
Kummalisel kombel ei paku see eriti rahuldust.
Mida enamat sa siis tahtsid?
Lihtsalt enamat.
Mis see ka poleks. Lihtsalt...
Lihtsalt enamat.
Vanus annab tunda.
Ma tunnen...
On üks riik, mille kujunemisel on mul oma roll olnud, kui nii võib öelda,
aga olen 20 aasta jooksul vaevu sinna sattunud.
Milleks siis naasmisega vaeva näha?
Olen vist kohustatud üle vaatama, mis sellest Ameerikast saada võiks.
Ja kui see sulle ei meeldi?
Madam.
Kas sa tuleksid mulle naiseks?
Oled sa ikka lurjus.
Mõtlesid tõsiselt?
Kas sa mõtlesid seda tõsiselt?
Mõtlesin või?
Aga su Ameerika?
Võlgnen talle oma truuduse, aga mitte oma õnne.
Abt saaks selle korda ajada.
Mulle ei meeldi need kirikus sekeldamised.
Kas see on jah?
Sa oled mulle nii kallis.
Aga teame mõlemad, et sa oled kõige tülikam kass.
Missugune siis?
Selline, kes läheb alati uitama, ükskõik, kui palju teda hellitatakse.
Näed, mis seal sünnib?
Ta on hommikuks läinud.
Ja sina?
Mida sina ette võtad? Peale siin kössitamise.
Me jääme sellest majast ilma.
Me jääme kõigest ilma!
Tead, miks?
Sest sina lasid sellel hüpnotisööril aastaid meie kukrut tühjendada.
Mingi riigi pärast, kuhu sa iial oma jalga ei tõsta.
On sul midagi öelda?
Tuleb välja, et kuninganna ei ostnudki seda kaelakeed.
Tegemist oli hoopis usalduse petmisega ja kuninganna on täiesti süütu.
Hästi.
Saan ise hakkama.
Jätad need maha? - Need on oma eesmärgi täitnud.
Võid jagada neid uudishimulikele külalistele
või kasutada seinaprao täitmiseks.
Soovitan sul tungivalt mu ettekirjutusi järgida.
Kuus nädalat merel ja ei mingit suhkrut ega alkoholi lohutuseks?
Ja igapäevane jalutuskäik tekil. Sa veel tänad mind selle eest.
Nean sind selle eest.
Õnneks olen kuuldeulatusest väljas.
Ja aita end sellega, kui vaja.
Aga kokkuhoidlikult.
Ottomani dervišid väidavad, et oopium näitab neile, milline õnn neid ees ootab.
Kas see on siis soovimatu?
Kas selline õnn on olemas?
Ameerika jaoks?
See oleneb inimestest. - Minu jaoks.
See on olnud mu peamine mure.
Kus see riik ilma sinuta oleks?
Saad endale tähtsa mehe staatuse.
Saan või?
Ei tea.
Ja milline saab olema sinu saatus?
Longin tavapärasel viisil ringi.
Koju ei naase?
Ma olen nii kaua välismaal olnud, et ma ei tea vist, kus mu kodu ongi.
Äkki Inglismaal?
Sõlmisime ju nendega rahu.
Nägime ju selle nimel vaeva?
Nägime.
Kumbki omal moel.
Kast suurepärast Madeira veini.
Ei ole mõtet seda raisku lasta.
Sa oled liiga lahke.
Pea mind siis niimoodi meeles.
Jään sind igatsema, sõber.
Oled alati olnud tõeliselt meeldiv kaaslane.
Sulle tuli külaline.
See on teile.
Madam.
Siin on kõik kirjas.
Kulud kuude kaupa.
Kogu meie hospitalité eest.
Kas külalislahkus ei peaks oma olemuselt tasuta olema?
Mitte aastate kaupa.
23 654 liivrit.
Kõik on seal kirjas.
Ma ei kahtlegi selle täpsuses.
Siis ootan siin, kuni raha toote.
Mul ei ole sellist raha käepärast.
Me kaotasime miljoneid. Kuhu see läks?
Ameerika Ühendriikidele, monsieur Chaumont on teadlik.
Te peibutasite teda juttudega vabadusest ja kasumist, nii et ta...
ta ei tea enam, mis on õige.
Te omistate mulle võimeid, mida mul ei ole.
Kus nüüd seletab.
Aga ma kinnitan, et hoolitsen isiklikult selle eest, et kongress...
Kui palju teil on?
Kui palju raha teil praegu taskus on?
Näidake.
Täielik absurd!
Oleksid võinud ka segada.
Mõistlikum tundus eemale hoida.
Kas see on sinu oma?
Artois' oma.
Mis veel tema oma on?
See on kõigest vahend edasiliikumiseks.
Aga mille poole?
Soovisid, et leiaksin oma koha.
Ma ei pidanud seda silmas.
Aga see on mu valik.
Sõidan sinuga homme Le Havre'isse.
Pole vaja.
Sa ei tohiks üksinda teele minna.
Ma ei muretseks selle pärast.
Monsieur Lenoir on mind aastaid jälitanud.
Ta ei laseks nii tühisel asjal, et lahkun riigist, ennast peatada.
Su isa elab Londonis.
Ma tean. - Tead või?
Versailles's on võimalik kõik välja uurida, kui õigelt inimeselt küsida.
Lähed talle külla?
Tahad, et annaksin midagi edasi?
Ei midagi, mida pole juba öeldud.
Kas sa pead nii karm olema?
Tegid Suurbritanniaga rahu.
Kas sa ei saa siis omaenda pojaga sama teha?
Südamega ei saa kaubelda.
„Parim asi, mida oma vaenlasele pakkuda, on andestus.“
Selle autor on küll paras tola.
Kas sa oled kindel, et see on sinu soov?
See on mäng.
Nagu male.
Mulle meeldib seda mängida.
Suudle mind siis hüvastijätuks, poiss.
Me näeme veel.
Võib-olla.
Aga ma arvan, et mitte selles elus.
Kallis vanaisa.
Püüdle õnne poole.
Aga pea meeles, kes me oleme.
Kes see naljakas vanamees oli?
Ameerika suurmees.
OLGU KIIDETUD KAHE ILMA KANGELANE.
„SO MERRY AS WE HAVE BEEN“ MU KALLILE PAPA'LE
Dr Franklin.
Vabandust, et segan,
aga ma poleks arvanud, et pärast kõike juhtunut samale reisile satume.
Ma olen segaduses, härra. Ma...
Jacques Chaumont.
Jacques.
Jacques, muidugi.
Sa oled...
Teel Ameerika Ühendriikidesse, jah.
Olete mu vanematega vestelnud?
Jätsime su emaga avameelselt hüvasti.
Nad pagendasid mind.
Kahju kuulda.
Ma ei saa neid süüdistada.
Tegelikult tervitan seda.
Minu jaoks polnud Prantsusmaal midagi.
Vähemalt mitte midagi sellist, mida ma ei hävitanud.
Kuidas võinuksingi jääda? - Mida sa tegema hakkad?
Ma ei tea.
Mul ei ole raha.
Mõned mündid ja riided mu seljas.
Tean vaid, et soovin oma elu muuta.
Mil viisil?
Et leiaksin maailmas oma tee.
Kui hakkama saan.
Selle arunatukesega, mis mul on.
Et olla vaba.
Vabandust. See on naeruväärne.
Sa kõlad nagu mees, keda tean.
Ta põgenes samuti kodust tühjade taskutega.
Mis temast sai?
Tal on veidi edu olnud,
mida on saatnud mõned väiksemad vead.
Ta ei ole alati olnud aus ega nutikas ega lahke,
aga ta on teinud tööd, et suurendada kasulike teadmiste hulka
ja parandada inimeste elu Maal.
Ta võib vaid palvetada, et saatus ei mõistaks liiga karmilt kohut.
Siis on ehk minulgi lootust.
Sa saad oma võimaluse.
Ülejäänu jääb sinu teha.
Härra, tänan teid teie aja eest ja soovin turvalist reisi.
Jacques.
Mul on kajutis head brändit, mida ma ei tohi juua.
Tule õhtul läbi.
Korgime selle lahti...
ja räägime Ameerikast.
Kaks aastat pärast USAsse naasmist
teenis 81aastane Franklin põhiseadusliku konvendi vanima liikmena.
Ta tundis suurt kahetsust, kui mõtles tagasi Pariisile
ja madam Helvétiusega veedetud ajale.
Tema 1790. aasta matusel osales umbes 20 000 inimest.
Prantsusmaa, mis vaevles revolutsioonis,
kuulutas Franklini austuseks välja kolm riiklikku leinapäeva.
Ameerika iseseisvumisel kriitilist rolli mänginud
Prantsusmaa liidu sõlmimise eest
ning Suurbritanniaga rahuläbirääkimiste pidamise eest ei tänatud teda kunagi.
„Sellega on me suur ja ohtlik ettevõtmine, Jumalale tänu, õnnelikult lõppenud.
Sündmus, mille nägemist vaevu loota julgesin.
Mõned aastad rahu taastab ja kasvatab meie jõudu,
kuid me edasine turvalisus sõltub meie endi üksmeelest ja voorusest.“
Benjamin Franklin
Tõlkinud Vivika Aleksejev