ПАЛАЦ ВАЙТГОЛЛ, ЛОНДОН ЧОТИРИ РОКИ ТОМУ
Доктор Франклін – не що інше,
як призвідник і головна рушійна сила,
винахідник і провідний учасник таємної кліки,
призначеної підтримувати дух неспокою і невдоволення
у наших американських колоніях!
Сьогодні доктор постав перед Таємною радою короля
як представник Колонії Массачусетської затоки.
Він привіз скромну петицію
від того августійшого зібрання про усунення королівського губернатора.
Заради миру, каже він.
На мою думку, дивний той мир, що каламутить води Бостонської затоки
десятьма тисячами фунтів ост-індійського чаю!
Погляньте ось на це.
Скандальна стаття на сторінках газети Public Advertiser.
«Правила, за якими велика імперія може зменшитися до малої».
Статтю підписано ініціалами QED.
«Quod erat demonstrandum». Що і треба було довести.
Як бачите,
доктор Франклін – буквально людина букв!
Це маячня істинного заколотника.
Я ніколи не підбурював до заколоту.
Ха! Ха!
Премєр-міністру відомо, що я служив урядові його величності
тут, у Лондоні, з непохитною ревністю.
Я обвинувачую вас, докторе, в тому, що ви прагнули...
- Я десять років намагався пояснити... - ...карєрної вигоди...
- ...колонії Англії... - ...і водночас змовлялися...
- ...і Англію – колоніям. - ...з підбурювачами та іншим набродом...
- Моя єдина мета – зберегти... - ...розпалити повстання...
- ...ту вишукану порцелянову вазу... - Я кажу: розпалити повстання...
- ...Британську імперію. - ...суто задля власної вигоди.
Я прошу Таємну раду відхилити петицію Массачусетських зборів.
Крім того, я прошу – гарантії для доктора Франкліна
як представника колоній у Массачусетсі,
Пенсильванії, Нью-Джерсі та Джорджії анулювати.
Запит генерального прокурора
схвалено.
Хай що ти думаєш, але сказавши це вголос, ти зробиш нам гірше.
Я зроблю їхнього володаря дрібним короликом.
ВІЙНА НАБЛИЖАЄТЬСЯ
ДЕКЛАРАЦІЯ
ЗА МОТИВАМИ КНИЖКИ
СТЕЙСІ ШИФФ «ВЕЛИКА ІМПРОВІЗАЦІЯ»
ФРАНКЛІН
Перемога в Саратозі! Англійці здаються!
Америка перемагає!
Маркіз де Лафаєтт, герой Брендівайну!
Америка перемагає!
Перемога! Англійці програли в Саратозі. Америка перемогла!
- Чекай! Спокійно! Спокійно! - Будь ласка, мсьє. Будь ласка.
Нате. Тобі. А це тобі. Бери.
Обовязково все роздайте!
У всіх є? Біжіть, роздавайте!
«МАРШ ПОВСТАНЦІВ»
Як ви, мсьє?
Вам потрібна допомога?
Анітрохи, друже. Все добре.
Браво! Який дивовижний інструмент. Браво!
Так, цікавий.
Здається, принцип за походженням грецький.
Ваша правда, мсьє абат.
Я лише вдосконалив механізм.
Звучання можна стишувати чи нарощувати
натисканням пальця...
і продовжувати скільки завгодно.
Добре настроєний інструмент не потребуватиме втручань.
А в мене є свій подібний інструмент.
Якось заграєте мені на ньому, мадам.
Може, самі захочете заграти.
Про що ви говорите?
Про те, що ви подумали, пустунчик.
Посидьте біля мене.
Не там. Це місце Марка Антонія. Отут.
Тож тепер, коли ваша країна здобула таку звитяжну перемогу в...
Як воно там зветься?
Саратога. В колонії Нью-Йорк, здається.
І що воно таке?
Про це варто запитати джентльмена Джонні Берґойна.
Хоч він напевно мріяв би ніколи туди не потрапляти.
Який ви розумник.
Мій покійний чоловік був філософом.
Він вважав, що добро і зло – це просто свого роду вигадки.
Але під перукою він був лисий, як дупця немовляти.
Ви старезний, але волосся у вас і досі своє.
Може, вам хотілося б його начесати.
Перевязати стрічечкою.
І я спокійно посиджу у вас на колінах.
У мене на колінах, сер, вам спокою не буде.
Абате, які нечисті думки снуються у вашій голові?
У моїй, мадам?
Лише про те, що доктор Франклін – весела людина, попри важкий тягар.
І що ж це за тягар, мсьє абат?
Доля вашої країни, безумовно.
З цього приводу я сьогодні маю підстави порадіти.
Версаль має звернути увагу на цю перемогу.
Якщо не звернуть, мсьє Кабаніс, то я даремно зіпсував стільки чорнила.
А скажіть-но мені, старий ведмедю.
Це про такі нісенітниці ви розмовляєте з тією понурою порцеляновою чашкою?
Ви про мадам Брійон?
Ні. Ми обговорюємо музику, книжки й делікатні питання душі.
Не дивно, що погляд у вас – як у голодного, якому дали горошину.
Мсьє Кабаніс, наповніть усім келихи, і випиймо.
- За що? - За Саратогу?
За повну тарілку їжі.
Підійдіть, погляньте.
Дуже вправно, ваша величність.
Міністре, вам до вподоби механічні мистецтва?
На жаль, обовязки не залишають мені вільного часу.
У замках от що цікаво.
Якщо їх не зламати, то не дізнаєшся, що всередині.
Але ви зламали замок.
Ваша величність, вам відомо про перемогу в Саратозі.
Так. Розюшили носа старому Георгу, гм?
Для нас відкриваються можливості.
Розумно буде за них ухопитися, поки не пізно.
Ви знову про свій альянс.
Я певен, Англія шукає вихід, поки не зазнала ще більших втрат.
Цілком імовірно, що американці схильні надати їм цей вихід.
Тоді нам не доведеться платити за війну?
Ми просто відкладемо її в часі.
Війну з ворогом, якого ми могли послабити, якби мали мужність діяти.
Я не знаю.
- Ваша величність має на увазі... - Я не знаю.
Так.
-«Так» – я можу діяти? - Так, я не знаю.
Він хотів вам відмовити так, щоб не казати прямо?
Імовірно.
Чи щоб ви провели переговори,
але ніхто не знав, що це його наказ?
Може, й так.
Він ладнає пастку,
сподіваючись, що ви не послухаєтеся й підставите себе під удар?
Він не настільки розумний.
Ви впевнені?
Чим ви ризикуєте?
Ганьба. Вигнання. Тюрма.
Думаю, це всі ризики.
А винагорода?
Франція перемагає. Англія програє. І...
Ви досягаєте успіху.
Що мені робити?
Шарль, мій любий,
ви вже вирішили.
Хочете лише, щоб я підтвердила вашу правоту.
Пошлю на переговори Жерара.
Так вина ляже на чужі плечі.
Що ж, хто б міг подумати, що англійці тебе помітять,
коли захопиш у полон 6 000 їхніх солдатів?
Поставте мадеру так, щоб він бачив.
Зараз.
Приїхав.
Забавте його чимось.
А сам ти куди, чорт забирай?
Я ЗДОБУВ УСЕБІЧНУ ОСВІТУ З ТОНКОГО МИСТЕЦТВА СТАТЕВОЇ НАСОЛОДИ
Темпл.
- Хлопче, я знаю, що ти там. - Я зайнятий.
Я заходжу.
- Що ти робиш? - Читаю.
- Не бачу книжки. - Дочитав.
Тоді ти не читаєш.
Що ви хотіли?
Останнім часом ми з тобою часто сперечаємося.
Справді?
Усі свої нотації я тобі читаю суто з надією,
що це покращить твої перспективи у цьому світі, коли я його покину.
Вам від мене щось треба, правда?
Надінь пристойний сюртук і поквапся.
Мсьє Жерар. Ласкаво просимо в наш будиночок.
Докторе, мені дуже приємно.
Невеличкий знак доброї волі від нашої держави.
Трохи чудового арманьяку.
Яка турбота.
Банкрофт, можеш...
Аякже.
Міністр Верженн переказує свої... Це сир?
Стілтон. Сьогодні привезли з Дербіширу.
Доволі екстравагантно. Як я міг відмовитися?
Наполягаю, щоб ви скуштували.
Дякую, але англійський сир ніколи мені не смакував.
Як скажете.
Міністр Верженн переказує свої...
Знаєте, дуже дивна річ... Пригадую, ви мені казали,
що його величність бажає, щоб ми здобули незалежність,
а вже потім можливі якісь переговори.
Його величність, тобто міністр Верженн...
- Мого секретаря ви знаєте. - Вашого секре...
Надіюся, ви не проти, якщо він зробить стенограму розмови.
Щоб не було жодних непорозумінь.
Авжеж.
- Юний Темпл. - Мсьє.
Отже, ви казали... Прошу, прошу.
Міністр Верженн...
Перш ніж ми почнемо,
я мушу взяти у вас обіцянку не розголошувати деталей обговорення.
У Парижі таємниці недовго залишаються в секреті.
А все ж таки.
Добре.
А ви, юний Темпл?
Даю вам слово.
Мабуть, я повернуся до кореспонденції.
Що Франція може запропонувати, щоб Америка
не спокусилася на обіцянку фальшивого миру з Англією?
Ви ж знаєте, що з моменту прибуття в цю країну
я виступав за договір про дружбу та торгівлю, якого все ще не уклали?
Я знаю.
Підпишіть цей договір, і Америка подумає над тим, щоб затулити вуха
і не чути пропозицій, які не гарантують їй незалежності.
Версаль готовий запропонувати вам договір на цих умовах.
Необхідні документи можуть бути у вас через кілька днів.
Після цього можна буде обговорити другий договір.
Що-що?
Такий, що поєднає наші країни військовим союзом.
Ні, ні, ні. Ви...
Не можна ставити плуг перед волом.
По-нашому буде «ставити воза поперед коня».
Кажіть як хочете. Такої умови бути не може.
Отже, зрештою ми будемо покинуті напризволяще.
У такому разі, мсьє, я...
Якщо питання в збройній підтримці оборони Америки, це можна обговорити.
Обговорити чи домовитися?
Про відкрите оголошення війни не може бути й мови.
Англія повинна перша почати воєнні дії.
І вона почне, тієї ж миті, як про наші домовленості буде оголошено публічно.
Хай там як, результат той самий.
Якщо ви бажаєте переконати його величність у тому, що альянс...
А він ще не переконався?
Як я вже казав, дружба, торгівля...
Вас не уповноважили вести переговори?
Не уповноважили починати війну.
Але ви вже почали.
Ми просто визначаємо, як і коли вона почнеться.
Я...
Я мушу порадитися з міністром Верженном.
Безперечно, але краще вам поквапитися.
Прихопіть з собою сиру.
Чому тебе не допустили до переговорів? Він тебе підозрює?
Через француза. Він не дозволив.
А хлопцеві нотатки зможеш добути?
Юний Франклін ще обережніший, ніж його дід.
Тобі не за відмовки платять. Знайди спосіб.
Уявімо, що договір буде укладено.
А примірник, написаний хлопцевою рукою, потрапить у Лондон
до того, як його доставлять в Америку.
Виставити його провокатором.
- Ну, ні. Я не думав... Взагалі... - Ні, ні. Знайдено лист.
У ньому він заявляє про нескінченну вірність батькові й британській Короні.
Він би такого ніколи в житті не написав.
Хлопець баламутний, але не...
Зрадник?
Писати листа він не мусить. Тільки поставити підпис.
Старого це вбє.
Невже так необхідно його не тільки перемогти, а й зганьбити?
Це не найгірше, що може статися з людиною.
Постарайся це запамятати.
- Оголошення війни. - Він це досить нахабно сказав.
Скоро він нас усіх змусить носити мушкети.
Що відповісти?
Що ви порадитеся зі мною.
А хіба зараз я не раджуся?
Ні. Зараз ми просто розмовляємо.
Порадимося, коли я поговорю з королем.
Мсьє граф.
З найбільшою пошаною, я вже не знаю, якому господарю служу.
Ви служите мені.
А ми обидва служимо королю.
І всі служимо Франції.
Тож...
Дійте на власний розсуд.
Опирайтеся його улещуванню.
Не кажіть такого, що не можна забрати назад. І...
Продовжуйте чудову роботу.
Авжеж, він каже правду.
Це війна, хоч з якого боку подивись.
Браво! Браво!
Дякую.
Марш, який осяє дорогу до вязниці генералу Берґойну та його людям.
Такі старання для такої скромної публіки,
і, безумовно, цією вишуканою музикою необхідно ділитися.
Виконання в опері, щоб заохотити підтримку вашої боротьби.
Прекрасна ідея.
А під іменем якого чоловіка її слід представити?
Не чоловіка. Авторство належить вам.
У шевальє дЕона – і в того було б більше шансів.
Але якщо вже вам так сподобалося, я навчу вас нот.
Боюся, що учень з мене буде поганенький.
Ви недооцінюєте моє терпіння.
Добре.
Я вже почала думати, що ви про нас геть забули,
бо всі ті гості забирають так багато вашого часу.
Ми, американці, – новачки в укладанні угод з іншими країнами.
Нашою безпорадністю можуть легко скористатися.
Мі, до, мі.
Стережіться обіцянки француза. Завжди вимагайте доказів його щирості.
Я помітив, що у вас є хист державної діячки, мадам Брійон.
Саме життя змушує жінок бути фаховими переговорницями.
Тоді на яких умовах нам з вами укласти союз?
По-перше, між нами має бути мир,
дружба і вічна любов.
А які будуть умови для підтримання цього миру?
Щоб доктор Франклін залишався в моєму товаристві
так часто й так довго, як мені буде завгодно.
І в цьому приємному товаристві я...?
Будете робити все, що я попрошу.
Усе, що мені дозволено робити.
То як, прийнятні умови?
Ви вимагаєте монополії на мою прихильність
і не залишаєте місця для інших милих дам.
Таких дам, як Праля з району Отей?
Я, звісно, вимагатиму взаємності.
Ваші умови?
Згаданий доктор Франклін зможе піти від мадам Брійон, коли схоче,
не зявлятиметься стільки, скільки забажає,
і любитиме будь-яку іншу жінку, якщо вона буде йому мила.
Мабуть, ви не помилялись. Я не зможу вас навчити.
О, мадам.
Я думав, ми просто вправляємося.
Авжеж, так і є.
Ви тут, щоб здобути перемогу для своєї країни.
Усе інше – просто розваги.
Ви не розвага для мене.
- Години у вашому товаристві... - Забавляють нас обох.
Якщо ви бажаєте більшого, можете сміливо просити.
Шлюб – це своєрідний альянс, правда?
І його сторони не завжди виконують усі умови.
А проте це альянси. Їх не можна мимохідь порушувати.
Я приймаю ті умови, які ви пропонуєте,
оскільки будь-яка угода мусить бути компромісом.
Продовжимо?
Юрмище нівроку. І всі нетямляться від Америки.
Половина – поліціянти. Друга половина – шпигуни.
Сказати Сімону, хай їх вижене?
Я просив його їх впустити.
У шахи втрьох не грають, правда?
Я б хотів, щоб цього разу ти лишився.
Докторе Франклін. Вдячний, що ви знову мене приймаєте.
Містере Вільямс, я радий гостям. Мого колегу, доктора Банкрофта, ви знаєте.
Лише чув про нього.
Запевняю, він і близько не такий капосний, як про нього говорять.
Можемо поговорити наодинці?
Я б з радістю,
але коли ми розмовляли востаннє, я помітив втрату власності.
А я людина доволі забобонна.
Я думав, ви бажаєте переговорів, докторе Франклін.
Справді, бажаю. Прошу, починайте.
Тут?
Свіже повітря мене бадьорить.
Якби можна було отримати паспорт,
чи не бажали б ви домовлятися в Лондоні без втручання французів?
Нещодавній досвід у мене був не дуже приємний.
А нині я – серед людей, які мене люблять і шанують.
Ви надто розумні, щоб плутати особисті лестощі з національним духом.
І близько не такий розумний.
Мені не віриться, що будь-хто може якось переконати Америку
кинутися в обійми Франції.
Навпаки, містере Вільямс.
Америку силоміць штовхають в обійми Франції.
А ви можете собі дозволити покладати надії на такого неохочого союзника?
Наш парламент готовий дарувати колоніям автономію.
Америка матиме повний контроль над своїми внутрішніми справами.
Автономія – це не незалежність.
Невже так необхідно весь час чіплятися до слів?
Зрештою ми всі англійці.
А ти що скажеш?
Може, не варто обговорювати це окремо?
Я не бачу причин для обережності.
У нашому становищі треба скористатися перевагою і закінчити невигідну війну.
Доктор Банкрофт каже правду.
Корона в щедрому настрої.
А я – ні.
Друже, подумай, що він пропонує.
Він пропонує замало і запізно.
Якщо ви не настроєні на переговори,
нащо було знову зустрічатися?
Щоб вони всі бачили, як ми розмовляємо.
Хто такий цей Вільямс?
Назвався представником премєр-міністра Англії.
- Про що вони говорили? - Годі було розчути.
У Пассі кожен другий – шпигун. Невже ніхто не вміє працювати?
Я підозрюю, що доктор усе організував як спектакль для нас.
Ясна річ.
Він хоче, щоб ми відреагували спішно й нерозважливо.
А ми хіба не так реагуємо?
Скажіть докторові Франкліну, що Франція гарантує Америці незалежність
у разі оголошення війни.
Але самого оголошення ми не гарантуємо.
Якщо ж він напосідатиме...
Ми даємо гарантії, але нічого не гарантуємо?
Саме так. А тепер ідіть.
Ми знаємо, що ви задумали.
Гадки не маю, про що ви говорите.
Не лише у вас є інформатори.
Думаєте пограбувати скарбницю і почати війну без нашого відома?
Мсьє, хоч би що я робив... Якби я це робив...
я роблю це зі згоди короля.
То чому він нам про це не сказав?
Це питання містить у собі відповідь.
Ви блефуєте.
Справді?
Підемо до його величності й спитаємо прямо? Я певен, він не проти.
Я чув, що в Бастилії є маленька, але добра бібліотека.
Щоб увязнені не нудьгували.
Версаль гарантує незалежність Америки
за умови оголошення війни між Францією та Англією.
Це найприємніший пункт.
Я так і думав.
Але якщо війну не буде оголошено...
Що, вибачте?
Що вас турбує?
Якщо війну не буде оголошено, Франція може й далі торгувати з Англією,
а британська армія тим часом нищитиме нас до кінця.
І що ж ви хочете?
Гарантію.
Гарантію гарантій?
Так.
І в якій формі має існувати ця гарантія гарантій?
Золото незмінно переконливе.
Скільки золота?
Шість мільйонів ліврів.
Позика на суму шість мільйонів ліврів.
Подарунок на суму шість мільйонів.
Ми вам – шість мільйонів ліврів, а ви...
Витрачаємо їх.
Ви ж хочете, щоб ми перемогли?
Записуйте, юний Темпл.
Та годі вам.
Ми з вами добре знаємо, про що говорять у каретах короля.
А як щодо карет королеви?
Отже, ваш намір – брехати мені у вічі.
«Брехати». Вкрай нечемне слово, пане посол.
Заперечуєте, що змовилися з повстанцями,
щоб відрізати Англію від її законних володінь?
І знову. «Змовилися».
Боже правий, мсьє.
Невже не бачите, що Франклін крутить нами обома?
Він не має повноважень домовлятися.
Тоді у вас нема причин для тривоги, хай який буде результат.
- Даруйте, мсьє, але... - Король вимагає вашої присутності.
Негайно?
Мсьє Стормонт,
на жаль, я змушений передчасно завершити нашу з вами розмову.
Сер. Я вимагаю відповіді.
Невдовзі вона може бути в нас обох.
День за днем наші маленькі починання просуваються, це ж так?
А тоді, зненацька...
Чудовий виріб з металу, ваша величність.
Ми з графом Морепа і мсьє Некером мали розмову.
Справді, володарю?
Монархія – спільниця заколотників з наміром скинути короля.
До чого призведе ця ідея, коли піде в маси?
Ніхто не здатен передбачити майбутнє.
Своє власне – безумовно ні.
Я покладаюся на поради міністрів.
Якщо їм не можна довіряти, то які засоби в мене є?
Ви король.
Усі засоби ваші.
Хотілося б, щоб народ мене любив.
Але я не думаю, що республіка – це дуже добре.
Я надіюся ніколи не побачити її на власні очі.
Укладіть союз з американцями.
І дайте ростбіфам урок, якого вони не забудуть.
Задоволені собою?
Що ви йому сказали?
Що війну можна профінансувати, не підвищуючи податків.
Це все, що він хотів почути.
Ми з вами постаємо в гарному світлі.
Так?
Що ви напяли?
Клаптик помсти.
Хто там?
- Це я, юний Темпл. - Заходьте.
Так.
Даруйте, що заважаю. Робота просувається добре?
Майже дописав.
У тебе, юначе, гарний почерк.
Смію сказати, навіть кращий, ніж у діда.
Я б тебе не турбував,
але доктор Франклін уже ліг спати,
а деякі депеші вимагають його підпису.
Я надіявся, що ти погодишся підписати від його імені.
- Авжеж. - Так. Дякую.
Отже, все погоджено?
Якщо схвалить Конгрес.
Так.
Завтра ми очікуємо детальної розповіді про Версаль,
і особливо – про глибину декольте у дам.
Я постараюся.
«Відданість найдорожчому батькові, якого жорстоко увязнили...»
Вдала деталь.
«...спонукає мене викривати всіх, хто зве себе патріотами, і гидувати...»
Він же гидує, правильно?
«...заколотом, який вони так незаконно розпалюють».
Хист до державної зради.
Певно, ти це як комплімент сказав.
Памятайте, діду. Капелюха не надівати...
Тримати під пахвою. Так. Так.
Я тебе не осоромлю.
Хай живе Америка!
Докторе Франклін, яка приємність з вами познайомитися.
Чомусь, графе Верженн, таке враження, наче ми давні друзі.
Гості зазвичай носять шпаги.
Однак у вашому випадку краще відмовитися.
Мсьє, прошу за мною.
Він не схожий на посла.
На ньому й перуки нема.
Докторе Франклін, де ваша шпага?
Людина, що винайшла електрику, електрифікує два континенти.
Подаруйте Бомарше привілей бути першим,
хто привітає нового посла Америки.
Мені дуже жаль, що через нас ви зазнали таких ушкоджень.
Усе це вже не потрібне, але справляє сенсаційний вплив.
Представник Обєднаних колоній Америки.
Мсьє Бенджамін Франклін.
Ваша величність, дозвольте представити Бенджаміна Франкліна
та його внука Вільяма Темпла Франкліна.
Ваша величність.
Запевніть Конгрес у моїй дружбі, докторе Франклін.
Надіюся, наш союз...
буде корисний обом нашим країнам.
Ваша величність може розраховувати на вдячність Конгресу
та вірність заручинам.
Тоді, напевно, це все. Добре.
Сір, чи можу я додати?
Якби всі монархії керувалися принципами, які живуть у вашому серці,
республіки не утворювалися б ніколи.
Хіба я не те саме казав?
Добре, докторе, ми обидва брехнею проклали собі шлях до партнерства.
Брехнею, мсьє? Ми лише спрогнозували майбутню правду.
Американці йдуть!
Багато не говоріть. Вона іноді...
Що?
Допитлива.
Ваша величність, прибули американці.
Ваша величність, доктор Франклін.
Ваша величність.
Скажіть, докторе Франклін,
мені розіграти карту банкіра чи англійську?
Ставити на англійську карту завжди немудро, ваша величність.
Тоді вина буде ваша.
Ви вмієте грати чужими грішми, так?
Якщо й так, мадам, то тільки з наміром винагородити добродійника
так само, як і себе.
І таким чином ощасливити двох людей.
Що він сказав?
Каже: витрачання грошей короля ощасливлює двох людей.
Сідайте сюди...
і кажіть, якими картами грати.
Якщо програю, скажу чоловікові, хай не буде нашої угоди з вами.
А якщо виграєте?
Може, сама куплю вам гармату.
Такі ігри мені до вподоби.
Даруйте.
Ви ж казали, буде всього кілька душ.
Сорок, 50...
А нам конче необхідно наливати їм так багато випивки?
Люба, це інвестиції.
У що?
В Америку. Тепер, коли договір підписано, вони всі захочуть шматочок.
А до кого їм доведеться йти? До того, хто був перший.
Тобто до того, кому й досі не заплатили?
Можливо, король знає про це трохи більше, ніж ви.
Нарешті світ чує вашу музику.
Світ? Мої сусіди – можливо.
Хоч їм і байдуже, хто її написав.
Тоді ви повинні їм повідомити.
Це буде непристойно.
Якщо ви не повідомите людям, хто ви, то вони...
Вирішать самі.
Мадам, я таки зроблю з вас американку.
Увага!
Прошу вашої уваги!
Мадам і мсьє.
Леді та джентльмени,
сьогодні я звертаюся до вас двома мовами.
Бо наш король офіційно оголосив
про те, що, як ми знаємо в серцях, завжди було істиною.
Що між старою душею Франції
і юнацьким духом Америки
є звязок дружби та взаєморозуміння,
який ніщо не розєднає.
За дружбу.
За свободу.
За франклінство!
Як скажете, мадам.
Нарешті я став іменником.
Що у вас там?
Порожній келих.
Ми це виправимо.
Гей! Сюди.
Забирайся.
За те, що ви там робите.
Треба поговорити.
Неодмінно.
Які наміри у вашого хлопця?
Ви про Темпла?
Стосовно чого?
Моєї дочки.
Він надзвичайно високо її шанує.
Тоді сформулюймо умови.
Хочу це вирішити, поки вона ще не застара.
Ви пропонуєте...
Наш власний союз. Якщо розумієте, про що я.
Дуже мудро.
То ми домовимося?
Ніщо не подарує нам з онуком більшого щастя.
Випиймо за це.
А мадам Брійон?
А що вона?
Вона теж схвалює цей союз?
Нема чого цим перейматися.
І що ж ви сказали?
Що настала пора укладати угоду,
і якщо вони не домовляться, обидві держави постраждають.
І це змусило їх підписати?
А тоді ви познайомилися з королевою.
Ви завжди в гущавині подій.
А що робитимете далі?
Оце.
Хлопчику мій!
Мадемуазель.
Діду, ми...
Сьогодні день величних союзів.
Містер Темпл саме розповідав.
Темпл – чудовий хлопчина.
А ви – чудова дівчина.
З вас вийде чудова пара, а я піду помочуся.
Ви пяні.
А ви, сер, огидний пройдисвіт, хоч я й не знаю, хто ви такий.
Милосердя Провіденсу.
Ні, Джон Адамс з Массачусетсу.
Містер Адамс? Що ви тут робите?
Я можу поставити вам те саме питання.
Я прагну...
Я щойно уклав...
Вас відрядили мені допомагати?
Ні, сер.
Замінити вас.
Переклад субтитрів: Олена Любенко