FIRE ÅR TIDLIGERE
Dr. Franklin er ikke mindre
enn foregangsmannen, anføreren,
oppfinneren og det ledende medlemmet av en hemmelig kabal,
skapt i den hensikt å opprettholde bråk og misnøye
i våre amerikanske kolonier!
Doktoren møter i Det kongelige råd i dag
som agent for Massachusetts Bay-kolonien.
Han har med en ydmyk bønn
fra den ærede forsamlingen om å fjerne kongens guvernør.
For fredens skyld, sier han.
Det er en underlig fred som fyller vannet i Boston Harbor
med østindisk te verd 10 000 pund!
Jeg gir dere denne
uforskammede artikkelen i Public Advertiser.
"Regler som kan redusere et stort imperium til et lite et."
Artikkelen er signert QED.
Quod erat demonstrandum. Det er bevist.
Som dere ser,
er dr. Franklin virkelig en skrivende mann.
Dette er en ekte opprørers villfarelser.
Jeg har aldri oppfordret til opprør.
Statsministeren vet at jeg har tjent Hans Majestets regjering
her i London med urokkelig entusiasme.
Jeg vil hevde at mens du har søkt...
- Jeg har brukt ti år på å forklare... - ...avansement...
...koloniene for England og England for koloniene.
- Mitt eneste mål har vært å bevare... - ...for å oppildne...
- ...den edle kinesiske vasen... - For å skape opprør...
- ...det britiske imperium er. - ...for din personlige profitt.
Jeg ber Det kongelige råd avvise Massachusetts-forsamlingens anmodning.
Jeg ber også om at dr. Franklins mandat
som representant for Massachusetts-koloniene
Pennsylvania, New Jersey og Georgia trekkes tilbake.
Kronjuristens anmodning tas til følge.
Det vil forverre situasjonen vår om du sier det du tenker nå.
Jeg skal gjøre herren deres til en liten konge.
KRIG NÆRMER SEG
ERKLÆRING
BASERT PÅ BOKEN "A GREAT IMPROVISATION" AV STACY SCHIFF
Seier i Saratoga! Britene overgir seg!
Amerika vinner!
Marki La Fayette, helten ved Brandywine!
Amerika vinner!
Seier! Britene tapte i Saratoga. Amerika vant!
- Vent! Rolig! Rolig! - Vær så snill, sir. Vær så snill!
Her. Til deg. Disse er til deg. Ta dem.
Pass på at dere deler ut alle.
Har alle noen? Spre dem.
Er alt i orden?
Trenger du hjelp?
Nei, min venn. Alt er bra.
Bravo! For et forbløffende instrument. Bravo!
Ja, det er interessant.
Jeg tror prinsippet er av gresk opprinnelse.
Abbeden har rett.
Jeg har bare perfeksjonert mekanismen.
Tonen kan dempes eller heves ved å trykke med fingeren...
...og fortsette uendelig.
Instrumentet er godt stemt, og trenger ingen justering.
- Jeg har også et sånt instrument. - Du må spille det for meg en gang, madame.
Kanskje du vil spille på det selv.
Hva er det du snakker om?
Ikke noe du ikke har tenkt på, din rakker.
Sett deg hos meg.
Ikke der. Det er Marcus Antonius' plass. Her.
Så nå som landet ditt har vunnet en stor seier ved...
- Hva heter stedet? - Saratoga. En koloni i New York, tror jeg.
Hva slags sted er det?
Jeg er redd du må spørre Gentleman Johnny Burgoyne.
Men han skulle nok ønske at han ikke hadde vært der.
Du er en luring.
Min avdøde mann var filosof, vet du.
Han mente at det gode og det onde var ren fiksjon, eller noe sånt.
Men under parykken var han blank som en barnerumpe.
Du er fryktelig gammel, men du har det meste av håret.
Kanskje du vil rufse i det.
Knyte det med et lite bånd.
Og jeg kunne sittet rolig på fanget ditt.
Med deg på fanget ville det blitt lite ro.
Hvilke urene tanker går gjennom hodet ditt, abbed?
Mitt, madame?
Bare at dr. Franklin er en munter mann til å bære en sånn byrde.
Hvilken byrde er det, abbed?
Ditt lands skjebne, selvsagt.
Angående det har jeg grunn til munterhet i dag.
Jeg antar at Versailles har merket seg seieren.
Har de ikke det, monsieur Cabanis, har jeg kastet bort mye blekk forgjeves.
Fortell meg noe, gamle bjørn.
Er det den slags tøys du snakker om med den dystre tekoppen?
Mener du madame Brillon?
Nei. Vi diskuterer musikk og bøker og ømtålige, sjelelige saker.
Ikke rart at du ser ut som en sultende mann som får en ert til middag.
Fyll glassene, Mr. Cabanis, og la oss skåle.
- For? - For Saratoga?
For å spise en full tallerken.
Se på dette.
Svært dyktig, Deres Majestet.
Setter du pris på mekanikk, utenriksminister?
- Forpliktelsene gir meg ikke tid. - Det interessante med låser,
er at med mindre du bryter dem, aner du ikke hva som er inni.
Men da har du ødelagt låsen.
Har Deres Majestet hørt om seieren ved Saratoga?
Ja. Det ga gamle Georg en nesestyver, hva?
Det er en mulighet her. Det ville vært klokt å gripe den før det er for sent.
Snakker du om alliansen igjen?
Jeg er sikker på at England søker en vei ut før de lider enda større tap.
Amerikanerne kan være tilbøyelige til å gi dem en.
Da ville vi ikke trengt å betale for en krig.
Vi ville bare utsatt en.
Mot en fiende vi kunne svekket hvis vi hadde vært modige nok til å handle.
Jeg vet ikke.
- Deres Majestet mener... - Jeg vet ikke.
Ja.
- Ja, jeg kan gå videre? - Ja, jeg vet ikke.
Mente han å nekte uten å si det?
Muligens.
Vil han at du skal forhandle, men vil ikke la det bli kjent at han sa det?
Det er mulig.
Setter han en felle
der han venter at du adlyder, og så vil han avsløre deg?
Så smart er han ikke.
Er du sikker?
Hva er farene?
Vanære. Eksil. Fengsel. Jeg tror det dekker det.
Og belønningene?
Frankrike vinner. Britene taper. Og...
Du seirer.
Hva skal jeg gjøre?
Min kjære Charles,
det har du bestemt alt. Du vil bare at jeg skal si at du har rett.
Jeg skal be Gérard ta seg av det. Da er det en annen som kan klandres.
Tenk at alt som skulle til for å få britene til å verdsette deg,
var å fange 6000 av soldatene deres.
Sett opp Madeiraen så han ser den.
Greit.
Han er her.
Opphold ham.
Hvor i helvete skal du?
JEG BLE KJENT MED DEN SEKSUELLE GLEDES KUNST
Temple.
- Jeg vet at du er der. - Jeg er opptatt.
Jeg kommer inn.
- Hva driver du med? - Leser.
- Jeg ser ingen bok. - Jeg ble ferdig.
Da leser du ikke.
Hva vil du?
Vi har vært kranglevorne med hverandre i det siste.
Har vi det?
Alt jeg har forlangt, har vært i håp
om å forbedre utsiktene dine her i verden når jeg ikke lenger er her.
Vil du ha meg til å gjøre noe?
Ta på deg en anstendig frakk og skynd deg.
Monsieur Gérard. Velkommen til vårt vesle hotell.
Gleden er på min side, doktor.
En liten gest for vårt lands takknemlighet.
En fin, liten Armagnac.
Så omtenksomt.
Bancroft, kan du...
Selvsagt.
Minister Vergennes ønsker å overbringe... Er det ost?
Stilton. Kom i ettermiddag fra Derbyshire.
Svært ekstravagant. Hvordan skulle jeg kunne avslå?
- Du må virkelig smake på denne. - Takk, men jeg har aldri likt engelsk ost.
- Som du vil. - Minister Vergennes ønsker å overbringe...
En underlig ting... Jeg mener å huske at du fortalte meg
at Hans Majestet foretrekker at vi vinner vår uavhengighet
før vi går inn i forhandlinger.
Hans Majestet, det vil si minister Vergennes...
- Du kjenner sekretæren min. - Sekre...
Jeg håper ikke du har noe imot at han tar notater underveis.
Bare så det ikke oppstår misforståelser.
Selvsagt.
- Master Temple. - Monsieur.
Uansett, du sa ... Vennligst.
Minister Vergennes...
Før vi begynner, må jeg be deg love at du ikke deler diskusjonen vår med noen.
Ingenting forblir hemmelig i Paris særlig lenge.
Likevel.
Ja vel.
Og du, master Temple?
Du har mitt løfte.
Jeg får vel komme à jour med korrespondansen.
Hva kan Frankrike tilby for å hindre at Amerika
forføres av løftet om en falsk fred med England?
Du vet vel at helt siden jeg kom til dette landet,
har jeg arbeidet for en vennskaps- og handelstraktat som ennå ikke er inngått?
Det gjør jeg.
Inngå traktaten, og Amerika vil vurdere å lukke ørene
for ethvert forslag som ikke garanterer uavhengighet.
Versailles er villig til å tilby en traktat på de betingelsene.
De nødvendige dokumentene kan være dine om noen dager.
Og da kan vi diskutere den andre traktaten.
Hva da?
Den som binder landene våre sammen i en militær allianse.
Nei, nei, nei. Du...
Du må ikke sette plogen foran oksen.
Vi sier å sette vognen foran hesten.
Si det som du vil. Det kan ikke være en betingelse.
Så vi er overlatt til oss selv likevel.
I så fall, monsieur...
Hvis spørsmålet er å bidra med våpen til Amerikas forsvar, kan det diskuteres.
Diskuteres eller enes om?
En åpen krigserklæring er utelukket.
Det må være England som starter fiendtlighet.
Det vil de i det øyeblikket en ordning mellom oss blir offentliggjort.
Resultatet er uansett det samme.
Hvis du vil overbevise Hans Majestet om at en allianse...
Er han ikke overbevist alt?
Som jeg har sagt, vennskap, handel...
- Har du ikke rett til å forhandle? - Jeg har ikke rett til å starte en krig.
Det har du alt gjort.
Vi bestemmer bare hvordan og når den begynner.
Jeg...
Jeg må snakke med minister Vergennes.
Jeg foreslår at du skynder deg. Og ta med deg litt ost.
Hvorfor er du ikke til stede? Mistenker han deg?
Det var franskmannen. Han nektet.
Kan du få tak i guttens notater?
Master Franklin er mer forsiktig enn bestefaren.
Du får ikke betalt for unnskyldninger. Finn en måte.
Si at det inngås en traktat.
Og en kopi med guttens håndskrift finner veien til London
før den kan bli sendt til Amerika.
Og framstille ham som Judas. Nei. Det blir funnet et brev.
Der erklærer han lojalitet til sin far og den britiske kronen.
Han ville aldri skrevet noe sånt.
Gutten er uregjerlig, men ikke...
Forræder?
Han trenger ikke å skrive det. Bare signere det.
Det vil knuse gamlingen.
Må han bli vanæret i tillegg til beseiret?
Menn kan oppleve verre ting.
Det bør du huske.
- En krigserklæring. - Han var ganske freidig.
Han vil at vi alle skal bære muskett før han er ferdig.
Hva skal jeg svare?
At du skal konferere med meg.
Er det ikke det jeg gjør nå?
Non. Nå snakker vi bare.
Vi kan konferere når jeg har informert Hans Majestet.
Monsieur le Comte.
Med respekt å melde, jeg er usikker på hvilken herre jeg tjener.
Du tjener meg. Vi begge tjener kongen.
Og vi alle tjener Frankrike.
Så...
Vær diskré. Stå imot smigeren hans.
Ikke si noe du ikke kan ta tilbake. Og...
Fortsett det utmerkede arbeidet.
Han har selvsagt rett.
Det er krig uansett hvordan du ser på det.
Bravo! Bravo!
Takk.
En marsj for å lyse opp veien til fengselet for Burgoyne og hans menn.
Så mye bry for et lite publikum,
og så utsøkt musikk må da deles.
En opptreden i operaen for å oppmuntre til støtte for din sak.
Det er et utmerket forslag.
Og under hvilken manns navn bør det være?
Ingen manns. Det er ditt verk.
Ridder d'Éon har bedre muligheter.
Men siden du likte det så godt, skal jeg lære deg notene.
Jeg er redd jeg ville blitt en dårlig elev.
Du undervurderer tålmodigheten min.
Greit.
Jeg begynte å tro at du hadde glemt alt om oss,
siden alle gjestene tar opp så mye av tiden din.
Vi amerikanere er nye innen å inngå traktater.
Uvitenheten vår kan bli utnyttet.
Mi, do, mi.
Vær på vakt mot en franskmanns løfte. Krev alltid bevis for at han er oppriktig.
Jeg tror du har nese for statsmannskunst, Madame Brillon.
Kvinner er nødt til å være eksperter på forhandling.
Hvilke alliansevilkår bør du og jeg da?
Først må det være fred,
vennskap og evig kjærlighet mellom oss.
Og betingelsene for å opprettholde freden?
At dr. Franklin forblir i mitt selskap
så mye og så lenge som det behager meg.
Og mens jeg er i dette behagelige selskapet?
Skal du gjøre alt det jeg vil.
Alt det jeg får lov til.
Er de betingelsene akseptable?
Du ber om monopol på følelsene mine,
og lar ingen være igjen til andre hyggelige damer.
Damer som vaskekona fra Auteuil?
Jeg ville selvsagt krevd gjensidighet.
Betingelsene dine?
Den nevnte dr. Franklin forlater madame Brillon når han vil,
holder seg borte så lenge han vil,
og han vil elske enhver annen dame så lenge han finner henne behagelig.
Du har rett. Jeg kan ikke undervise deg likevel.
Å, madame.
- Jeg trodde vi bare øvde. - Selvfølgelig gjorde vi det.
Du er her for sørge for at landet ditt seirer.
- Alt annet er tidsfordriv. - Det er ikke det du er for meg.
- Timene tilbragt med deg... - Har moret oss begge.
Hvis du ønsker mer, er det bare å spørre.
Er ikke ekteskap en form for allianse?
Og betingelsene blir ikke alltid overholdt av de involverte.
Men det er likevel allianser. Og skal ikke brytes lett.
Jeg godtar betingelsene dine, siden alle traktater må være et kompromiss.
Skal vi fortsette?
Litt av en folkemengde. Alle er gale etter Amerika.
Halvparten er politimenn. Den andre halvparten er spioner.
- Skal jeg be Simon sende dem bort? - Jeg ba ham slippe dem inn.
- Femte hjul på vognen. - Jeg vil at du skal bli denne gangen.
Dr. Franklin. Takk for at du tar imot meg igjen.
Jeg tar imot enhver gjest, Mr. Williams. Kjenner du kollegaen min dr. Bancroft?
Bare av omtale.
Jeg forsikrer at han ikke er så djevelsk som de sier.
Kan vi snakke sammen alene?
Det skulle jeg gjerne gjort,
men sist vi gjorde det, endte jeg med å miste noe.
Og jeg er ganske overtroisk.
Jeg trodde du ville diskutere.
Det vil jeg. Sett i gang, er du snill.
- Her ute? - Jeg synes luften er oppkvikkende.
Hvis et reisepass kan skaffes,
ville du vært villig til å forhandle i London uten fransk innblanding?
Min forrige erfaring var ikke særlig behagelig.
Jeg er blant folk som verdsetter og respekterer meg.
Du er for klok til å forveksle smiger med nasjonal besluttsomhet.
Jeg er langt fra så klok.
Jeg synes det er vanskelig å tro at noe kan få Amerika
til å kaste seg i Frankrikes armer.
Tvert imot, Mr. Williams.
Amerika har blitt tvunget og drevet inn i Frankrikes armer.
Har du virkelig råd til å ha tillit til en så motvillig alliert?
Parlamentet vårt er forberedt på å gi koloniene selvstyre.
Amerika ville fått full kontroll over indre anliggender.
Selvstyre er ikke uavhengighet.
Må vi alltid trette over ord?
Til syvende og sist er vi alle engelskmenn.
Hva mener du?
Bør vi ikke diskutere det alene?
Jeg ser ingen grunn til det.
Vi er i en stilling der vi kan få en slutt på en fruktesløs krig.
Dr. Bancroft har rett.
- Kronen er i gavmildt humør. - Men det er ikke jeg.
Min venn, tenk over hva han tilbyr.
Det han tilbyr, er for lite og for sent.
Hvis du ikke vil forhandle, hvorfor tok du deg bryet med å møtes igjen?
Så alle skulle se oss snakke sammen.
Hvem er denne Williams?
Han representerer den engelske statsministeren.
- Hva diskuterte de? - Det var ikke klart.
Annen hver mann i Passy er spion. Gjør ingen jobben sin?
Jeg tror doktoren arrangerte det hele for vår skyld.
Selvsagt. Han vil at vi skal reagere forhastet og forvirret.
Er det ikke det vi gjør?
Fortell dr. Franklin at vi garanterer amerikansk uavhengighet
hvis det erklæres krig. Men vi garanterer ikke erklæringen.
Hvis han insisterer...
Vi gir garantier, men garanterer ingenting?
Nettopp. Gå nå.
- Vi vet hva du pønsker på. - Jeg aner ikke hva du snakker om.
Vi har også informanter.
Tror du at du kan rane statskassen og starte en krig uten at vi vet det?
Uansett hva jeg gjør, hvis jeg gjorde det, så gjør jeg det med kongens samtykke.
- Hvorfor har han da ikke fortalt oss det? - Det spørsmålet besvarer seg selv.
- Du bløffer. - Gjør jeg det?
Skal vi gå og spørre Hans Majestet? Han har sikkert ikke noe imot det.
Jeg hører at det er et godt bibliotek i Bastillen.
For å holde fangene i ånde.
Versailles garanterer Amerikas uavhengighet
på betingelse av en krigserklæring mellom Frankrike og England.
Det er svært velkomment.
- Det skulle jeg tro, ja. - Men hvis det ikke blir erklært krig...
Unnskyld?
Hva er du bekymret for?
Hvis det ikke blir erklært krig, kan Frankrike fortsette å handle med England
mens den britiske hæren knuser oss.
- Så du vil? - En garanti.
- Av garantien? - Ja.
Og hvilken form skal denne garanterte garantien ta?
Gull er alltid overbevisende.
Hvor mye gull?
Seks millioner livre.
Et lån på seks millioner livre.
En gave på seks millioner livre.
Vi gir deg seks millioner livre, og du...
Bruker dem.
Du vil vel at vi skal vinne?
Skriv det ned, master Temple.
Gi deg nå. Både du og jeg vet hva det snakkes om i kongens vogner.
Men hva med dronningens vogner?
Så det er din intensjon å lyve for meg.
"Lyve." Det mest upolitiske ord, herr ambassadør.
Konspirerer du ikke med opprørerne
for å ta fra England dets rettmessige eiendom?
Igjen. "Konspirere."
Gode gud. Forstår du ikke at Franklin holder oss begge for narr?
Han har ikke forhandlingsrett.
Da har du ingen grunn til bekymring uansett utkomme.
- Unnskyld meg... - Kongen ber deg komme.
Nå?
Monsieur Stormont, jeg beklager at vi må avslutte møtet alt nå.
Jeg forlanger et svar.
Vi har kanskje et snart.
Dag for dag går våre små foretak framover.
Og så plutselig...
Utmerket metallarbeid, Deres Majestet.
Grev Maurepas og monsieur Necker har pratet med meg.
Så det har de?
Et monarki som allierer seg med en opprørshær for å styrte en konge.
Hvor vil den tanken føre etterpå?
- Ingen mann kan forutse fremtiden. - I hvert fall ikke sin egen.
Jeg trenger ministrenes råd. Hvilke midler har jeg om jeg ikke kan stole på dem?
De er kongen. Alle midlene er Deres.
Jeg skulle gjerne vært elsket av folket.
Men jeg synes ikke en republikk er en god idé.
Jeg håper jeg aldri får se en selv.
Inngå allianse med amerikanerne. Og gi de forbaskede britene en lærepenge.
Fornøyde med dere selv? Hva fortalte dere ham?
At krig kan finansieres uten å øke skattene.
Det var alt han ville høre.
Det får oss til å ta oss godt ut.
Ja?
- Hva er det du har på deg? - En liten smule hevn.
Hvem er det?
- Det er meg, master Temple. - Kom inn.
Ja.
Beklager at jeg forstyrrer. Går arbeidet bra?
Nesten ferdig.
Du har pen skrift, unge mann. Jeg vil si penere enn din bestefars.
Jeg ville ikke avbrutt, men dr. Franklin har trukket seg tilbake for i kveld,
og enkelte brev må fortsatt signeres av ham.
Jeg håpet du ville si ja til å signere på hans vegne.
- Selvsagt. - Ja. Takk.
Er det enighet om alt, da?
Hvis Kongressen sier ja.
Ja.
Vi venter en full redegjørelse om Versailles i morgen,
særlig med hensyn til damenes utringninger.
Jeg skal gjøre mitt beste.
"Min hengivenhet til min kjære far, fengslet på grusomt vis..."
Fin detalj.
"...tvinger meg til å fordømme alle som kaller seg patrioter, og avsky..."
Så han avskyr det?
"...opprøret de oppildner til på ulovlig vis."
- Du har håndlag med forræderi. - Det mener du nok som en kompliment.
Husk at du aldri skal ha på deg hatten...
Bære den under armen. Ja. Ja. Jeg skal ikke gjøre deg flau.
Lenge leve Amerika!
Dr. Franklin, så hyggelig å treffe deg for første gang.
Av en eller annen grunn, grev Vergennes, føles det som vi er gamle venner.
Det er skikken her at gjester bærer sverd.
Men i ditt tilfelle er det best å la være.
Bli med meg, mine herrer.
- Han ser ikke ut som en ambassadør. - Han har ikke parykk.
Hvor er sverdet, dr. Franklin?
Mannen som oppdaget elektrisitet, har nå lyst opp to kontinenter.
Tillat Beaumarchais å være den første
som gratulerer Amerikas nye ambassadør.
Jeg beklager skadene du pådro deg for vår skyld.
Dette er ikke nødvendig lenger, men virkningen er sensasjonell.
Representant for Amerikas forente kolonier. Monsieur Benjamin Franklin.
Deres Majestet, la meg presentere dr. Benjamin Franklin
og hans barnebarn William Temple Franklin.
Deres Majestet.
Forsikre Kongressen om mitt vennskap, dr. Franklin.
Jeg håper alliansen vår...
...vil gagne begge landene.
Deres Majestet kan stole på Kongressens takknemlighet
og troskap til sine forpliktelser.
Det var vel det, da.
Kan jeg legge til, sire?
Hvis alle monarkier ble styrt etter Deres hjertes prinsipper,
ville republikker aldri blitt dannet.
Sa jeg ikke nettopp det samme?
Bien, docteur, vi har begge løyet oss inn i et partnerskap.
Løyet, monsieur? Vi forutså bare en framtidig sannhet.
Amerikanerne er her.
Ikke si for mye. Hun kan være... fouineuse.
Hva da?
Sladrehank.
Deres Majestet, amerikanerne har kommet.
Deres Majestet, dr. Franklin.
Deres Majestet.
Si meg, dr. Franklin,
skal jeg spille bankierens kort eller la carte anglaise?
Det er aldri klokt å satse på det engelske kortet, Deres Majestet.
Da blir det din skyld.
Liker du å gamble med andres penger?
Det er i så fall i den hensikt å belønne min velgjører
i tillegg til meg selv.
Og dermed glede to personer.
Hva sa han?
Han sa at å bruke kongens penger gleder to personer.
Sett deg her.
Og si hva jeg skal spille.
Taper jeg, så snakker jeg med mannen min om å inngå avtaler med deg.
- Og om De vinner? - Da kjøper jeg kanskje en kanon til deg.
Sånne spill liker jeg.
Unnskyld meg.
Du sa noen få personer.
Førti, femti...
Er vi nødt til å gi dem så mye å drikke?
Det er en investering, kjære.
I hva?
I Amerika. Nå som avtalen er undertegnet, vil alle ha en del.
Og hvem kommer de til? Den som var der først.
Mener du mannen som ikke har fått betalt ennå?
Kan hende kongen vet litt mer om sånne ting enn du gjør.
Verden hører endelig musikken din.
Verden? Kanskje naboene mine. Ikke at de bryr seg om hvem som skrev det.
- Da må du la dem vite det. - Det ville ikke vært pent.
Hvis du ikke forteller folk hvem du er...
De avgjør det selv.
Madame, jeg skal gjøre deg amerikansk.
Vennligst!
Vennligst hør etter.
Mesdames et messieurs.
Mine damer og herrer.
Jeg snakker til dere på to språk.
Fordi vår konge har kunngjort at det vi vet
innerst inne, alltid har vært sant.
At mellom Frankrikes gamle sjel
og Amerikas ungdommelige ånd
er det et bånd av vennskap og forståelse som ingenting kan bryte.
For vennskap.
For frihet.
For Franklin-het!
- Som du vil, madame. - Jeg er endelig et substantiv!
Hva har du der?
Et tomt glass.
La oss ordne det.
Hei! Her borte.
Gå nå.
Skål for det du gjør.
Vi må snakke sammen.
Ja visst.
Hva er din gutts intensjoner?
Mener du Temple?
Med hensyn til hva?
Datteren min.
Vel, han setter henne svært høyt.
La oss bli enige om betingelsene.
Jeg vil få det avgjort før hun blir for gammel.
Mener du...
Vår egen allianse. Om du forstår.
Veldig klokt.
Så du er enig?
Ingenting ville gledet meg eller barnebarnet mitt mer.
Det drikker vi på.
Og madame Brillon?
Hva med henne?
Støtter hun også forbindelsen?
Det bryr vi oss ikke om.
Hva sa du etterpå?
At det var på tide å komme til enighet, ellers ville begge nasjonene lidd.
Fikk det dem til å undertegne? Og så møtte du dronningen.
Du er alltid med på det viktige.
Hva vil du gjøre nå?
Dette.
Gutten min!
Mademoiselle.
Bestefar, vi...
Dette har vært en dag med strålende allianser.
Mr. Temple fortalte om det.
Temple er en utmerket gutt.
Du er en utmerket pike.
Dere er et utmerket par, og jeg skal pisse.
Du er full.
Og du, sir, er en fordømt lømmel, hvem du enn er.
Du store all verden.
Nei, John Adams fra Massachusetts.
Mr. Adams, hva gjør du her?
Jeg kunne spurt om det samme.
Jeg søker...
Jeg har fullført...
Er du blitt sendt for å bistå meg?
Nei, sir.
For å erstatte deg.
Tekst: Evy Hvidsten