Čekaj!
Čekaj, samo sačekaj.
Pakao je tamo gde ćeš otići ako uradiš ovo, gospođo.
Vodi me do najbližeg šerifa i pusti ga da me obesi.
Tako ćeš dobiti svoju pravdu ne zatvarajući sebi vrata raja.
Šta ti znaš o raju?
Nasilje je oduvek pratilo ovu porodicu.
To nas je pratilo od škotskih visoravni
i od sirotinjskih četvrti Dablina.
Pratilo nas je sa kovčezima na brodovima Irske.
Nasukalo nas je na plažama Nju Džersija,
progutalo nas na ratištima
iz Šiloha i Antietama.
I pratilo nas je dovde
i vreba ispod borova i u rekama.
A gde ga nema pratimo ga, lovimo ga.
Mi ga tražimo.
Hej.
Da li si živ? -Da.
To je taj?
To je onaj koga smo pratili.
To je taj.
Moj otac je imao troje dece.
Samo je jedan doživeo da vidi sopstveno dete kako odrasta.
Samo jedan je nosio sudbinu ove porodice
kroz depresiju
i svaki drugi pakao koji je dvadeseti vek bacio na njih.
Nakon smrti mog oca,
moja majka je pisala njegovom bratu, moleći ga da dovede svoju porodicu
u ovu divlju zemlju i spasi njenu.
Trebalo bi da ih odvedemo.
Gde da ih odvedemo?
Godinu dana kasnije stigao je da pronađe moju majku smrznutu u snežnom nanosu,
i njena dva dečaka napola gladna i jedva sposobna da govore.
Odgajao ih je kao svoje,
zatim preuzeo očev san i pretvorio ga u imperiju.
Tada se imperija raspala.
Prohibicija odmah! Prohibicija.
Ne ulazite tamo, gospodine. Nemojte piti to đavolje piće.
Prohibicija odmah! Prohibicija i za Montanu.
Pridružite nam se u našem cilju, dame.
Molim se, da ste ovde da zatvorite ovu jazbina degenerika.
Znak kaže soda prodavnica". -I znak iznad kurvi kaže "plesna sala". -Nije valjda.
Uđite na ta vrata i vaša žena će biti mudrija, komesare.
Ona će biti mudrija, gospodine!
Hej. -Izgleda da nije bilo kiše otkako sam došao ovde.
Jedino što pada kao kiša su skakavci. -Obično pivo za tebe?
Mislim da ću popiti kolu.
Šta ako želim obično pivo, pravo pivo?
Pa, onda bih ti rekao idi u apoteku.
Onda ću uzeti jedno od tvojih.
Oni goniči ovaca su se prilično namučili.
Sami su sebi krivi.
Ne mogu napasati ovce na tuđoj zemlji.
Srećom, nisu ubili i pastira.
Pokušaj da pronađeš lakši način da to kažeš, u Gradskoj kući, Džejk.
Koliko imate poslanika? -Nedovoljno.
Ima tri stotine kučkinih sinova na ulici koji gledaju boks.
I zapisuju sve, ako znaš šta to znači. -Ne brinem se zbog boksa.
Brinem se da ću biti upucan. -Nasilnici.
Nasilnici kukaju o posledicama
pravila koja su prekršili.
Hajde.
Hajde da završimo sa ovim.
Ok, momci, idemo.
Ubili su naše jebene ovce.
Bacili ih u šumu i ostavili da trunu.
I šta si ti uradio u vezi toga? Ništa!
Ne znamo ko je to uradio.
Svi znaju ko je to uradio.
Tamo su, ona kopilad. -Dođi i reci mi to u lice, ti jebeni Džoku.
Hoću, svinjsko lice.
Ovo je dobro pošlo.
Sedite!
Ili čete provesti noć u zatvorskoj ćeliji.
Sedite.
Zaslužujem odgovor. Znate da su ovi gadovi pobili moje ovce
jer znate čija je zemlja tamo gde su pobijene.
Dakle, priznaješ da su bile na tuđoj zemlji.
To su ovce, lutaju.
Ne znaju gde nečija zemlja počinje, a ni nečija druga.
Zašto ih onda puštate svuda? Ovce jedu travu do korena.
Uništavaju travu za stoku ili drugima za jelo.
Moglo bi se raspravljati sa vama da ste ubili njihovu stoku,
samo je trebalo duže da umru.
Dok ne padne kiša, neće biti napasanja u dolini.
Ona trava na planinama je sve što imamo.
Ako imaš previše ovaca za svoju zemlju, prodaj nešto.
Da prodam?
Kome ih prodati? Rat je gotov. Više niko ne kupuje.
Svi smo u istom čamcu. Predlažem da radimo zajedno
ili se taj čamac vraća nazad u Britaniju sa svima nama.
Svi koji smo skupljeni ovde
borimo se za svaku travku
dok vi imate ceo planinski lanac za sebe.
Imaš zemlju, imaš zakupljenu zemlju, imaš sve.
Imam ono za šta se moja porodica borila.
I ti želiš da se boriš sa mnom zbog toga?
Nisam ni mislio.
Ako želite više zemlje trebalo je više da iznajmite.
Mislio sam da je cilj da ih smirimo, Džejk.
To je bio tvoj cilj. Moj cilj nije rat.
Ovčar čeka napolju.
Šta ćeš da radiš, Baner, pobiti se na sred ulice?
I ovce su stoka, ne zaboravite.
Član sam kao i stočari...
Članstvo ne znači ignorisati pravila.
Potrošio si svu svoju travu a onda gurnuo tvoje stado
na tuđu travu. -Skakavci su mi pojeli travu.
Skakavci su pojeli svačiju travu.
Svi patimo. Vodi svoje stado višlje.
Onda će ih ubiti medvedi, umesto kauboja.
Šta da ti kažem, Baner?
Tamo je mesto za tebe.
Hajde.
Četvorica ne mogu pobediti dvanaest, Džekob.
Nisam zabrinut za ostalih jedanaest. Samo za tebe.
Hej! Prokletstvo.
Neću ovo trpeti u svom gradu! Taj čovek je državni šerif.
Opet mu zapreti i spavaćeš na betonu, mesec dana.
Razumeš?
Krađa trave čoveku je kao da mu kradeš iz tanjira.
Ako opet napasaš na tuđoj zemlji, pobiću celo tvoje stado. A ja sam čovek od reči.
Krađa trave.
Čovek ne poseduje travu.
Planine poseduju travu.
Bog je vlasnik trave.
A ti nisi bog, Džekobe Duton.
Ti nisi bog!
Voleo bih da vidim šta bi se desilo da se stoka napasa na njegovoj zemlji.
Upucao bi ih tamo gde bi ih našao.
I naplatio rančeru za metak.
Meklaud je odveo svoje konje u Krejzis.
Nema vlati trave odavde do Majls Sitija.
Ne mogu ih prodati po ovim cenama. -Ne vidim kako je kraj rata
izazvao takav pakao na tržištu.
Dođavola, svi ti vojnici su se vratili kući.
Ne jedu ovde, samo u inostranstvu?
Oni jedu sopstvenu govedinu. Ne moraju da kupuju našu.
Zašto ne napasamo na praznoj zemlji? -Dođavola, banka je sada poseduje.
Sumnjam da bi im bilo stalo. -I sumnjam da bi uopšte znali.
Banka uvek zna. Imam zemlju. Visoko je.
Medvedi i vukovi će nas mučiti.
Moraćemo da budemo sa stokom celo leto.
Kažem da poteramo stada zajedno, tamo gore,
i budemo sa njima do jeseni. -Znaš li koliko će kauboja trebati
da čuva krdo te veličine čitavo leto? -Svestan sam toga.
Nedostaju mi kauboji. -Nećeš imati ni stoku ako je ne odvedeš na pašu.
Kako ćemo ih hraniti zimi? -Prvo da ih preguramo kroz leto.
Neću naplatiti zakup, ali se svi udružite i ugovorite malo sena.
Čujem da Oregon nisu napali skakavci... za sada.
Ne znam, Džejk. Polovina mog stada je preslaba da bi krenuli na put.
Gonićemo ih polako. Napasaće se uz reku.
Gonimo ih polako do gore.
Da. Pa, ako ne možemo dok su bile lake godine
ne bih trošio svoje vreme sa teškim.
Ovde sam od 1894, Klajv.
Ne pamtim laku godinu.
A ti? -Ne.
Da, u redu!
Drži se.
Hajde, ovo nije rodeo, sredi ga. Drži ga ulevo.
Nemojte ga ubiti nedelju dana pre njegovog venčanja.
Rekao sam mu da ne bira ovog. -Verovatno ga je zato i izabrao.
Kasno je. -Ovo neće biti naše prvo jahanje po mraku, gospođo.
Da, ali brinem. -Mi možemo odjahati njima u susret.
Hvala ti, Zejn. -Kada završi sa ovim ždrebetom
iako nismo još stigli dotle.
Hajde!
Zašto opasnost pruža muškarcima zadovoljstvo, nikada neću razumeti.
Idemo. -Hajde, Džek! -To će biti dovoljno za danas, Džek.
Odvedi ga. Mi ćemo otići da potražimo tvog oca.
Izgubio se? -Sumnjam da jeste. -Zašto ga onda tražimo?
Zato što sam ja tražila. Takođe bih zamolila da budeš oprezan.
Gips na dan tvog venčanja se neće svideti nikome, a najmanje tvojoj nevesti.
Bog još nije stvorio jednog koji će me zbaciti, tetka.
Ne brini, tetka Kara.
Za nedelju dana mogla bi da bereš jabuke sa ovog konja.
Ja ću se držati svojih kola, mnogo ti hvala. -U redu. -Dobar posao danas, Džejk.
Navedi sastojke sapuna.
Imenuj ih.
Ulje, lug i voda.
Kakvo ulje?
Bilo kakvo.
Više volim tvoje odgovore bez grimasa.
Kakvo ulje?
Može se koristiti biljno ulje, ili loj. -Kako se dobija loj?
Topljenjem životinjska mast. -Kako se to radi? -Prokuva se.
Šta je lug?
To je...
To je iz pepela.
Šta je od pepela?
Alkali? -Alkalni.
Kako se dobija alkalni?
Kako? -Ne znam.
Zašto ne znaš? To je bilo na jučerašnjem predavanju.
Ne mogu da se setim... -Da, sećaš se.
Ne sećam se.
Nećeš govoriti bezbožne prljavštine u mom...
Pitam se šta je izazvalo njen napad na tebe, sestro Meri.
Sigurn sam da nemam pojma, oče.
Ona je divlja životinja.
Pokaži mi ruke, dete.
Moram je tući kao mazgu da dobijem jednostavan odgovor
koji je ostatak razreda već odgovorio.
Šta je bilo pitanje na koje nisi mogla da odgovoriš?
Ona je pitala o sapunu. A ja sam rekla alkali umesto alkalni.
Sestro Meri, istupite, molim vas.
Da li biste postavili svoje ruke na sto, molim?
Da li biste recitovali o Korinćanima Poglavlje 13, prvi stih, molim.
"Ako govorim jezicima ljudskim..."
Nastavite.
"A anđeli..."
Ali nemate ljubavi...
Izgovori stih, sestro.
"Ja sam bučni gong ili činela..."
"Zveckanje činela" i ako ja imam proročke moći,
i razumem sve znanje... -Brže, sestro.
"I ako imam svu veru" Brže!
Da bi uklonili planine. -Brže!
Ali nemate ljubavi... -Brže! -"Ali nemate ljubavi..."
Stanite, stanite, stanite!
Molim vas, oče. Molim vas.
Pogledaj to, sestro Meri. Tukli ste dete,
a ipak ona moli za milost u tvoje ime.
Možda bi ona trebala biti učiteljica.
Razumem tvoju želju da napadneš sestru
kooj nedostaje saosećanje, ali...
Navališ li,
svi će navaliti.
Imam sažaljenja prema tebi, dete moje.
Zaista.
Stavi ruke na police, molim.
Imam saosećanja, ali...
nemam milosti.
Skinite peškire, preklopite ih, i stavite ih pored vaše kade.
Uđite u kadu.
Uzmite sapun i utrljajte sapun u krpu.
Počnite sa svojim vratom.
Utrljajte ispod svake ruke.
Niz stomak.
Onda vašu privatnost...
I na kraju noge.
Trljajte dok ne kažem da završite.
Završite.
Stavite svoju krpu za pranje na ivicu kade.
Uzmite svoj peškir.
Stanite i umotajte peškir ispod ruku
i oko stomaka.
Izađite iz kade.
Osušite ramena i leđa,
onda svoje noge.
Pripremite se za inspekciju.
Hvala.
Otvori svoj peškir.
Okreni se.
Ukloni svoj peškir.
Pokrij se.
Okreni se.
Sada razumemo jedna drugu, mislim. Da li?
Da, sestro.
Najbolje za obe je, da ostanemo daleko od njegove kancelarije.
Da, sestro.
Kada se obučeš, obriši ovo.
Koliko je loše?
Loše je.
Da vidim.
Treba da staviš med i kedrov sapun na to.
Uradiću to odmah ujutru.
Stvarno mislim da moraš nešto da uradiš.
Strašno je. Nijedan muškarac neće da te pogleda.
Misliš da ćemo živeti toliko dugo da nađemo muža?
Ostala nam je samo još jedna godina.
Sve koje su otišle, rekle su da će nam pisati.
Koliko pisama smo dobile? Nijedno!
To su nam bili rođaci i prijatelji.
Oni ne lažu.
Pa, gde su pisma?
Možda ih sestre zadržavaju?
Ili nikada nisu stigle kući da bi ih napisale.
Moramo pobeći odavde.
Hej, Džekob. Kada želiš da poteramo stado gore?
Zejn, skupi ih sutra.
Poteraćemo ih u sredu.
Tri dana do tada, pa ih gonimo nekoliko dana, pa dva dana za nazad?
Nešto nalik tome. Nećemo onda stići u crkvu na vreme.
Mislio sam da je venčanje u subotu. -Sreda, gospodine.
Ko se dođavola venčava u sredu? -Ne znam, gospodine. Valjda samo ja.
Zašto si ga dođavola izabrao? -Oni mi nisu dozvolili da biram, gospodine.
Isuse. Ova stoka ne može sačekati nedelju dana. -Znam to.
Uzeću ostale i odvesti ih. -Ako je gonimo, ja sam tu.
To je moj posao i mi smo dovoljno kratki.
Ili da odložimo venčanje ili da odložimo stoku, a ne možemo da odložimo stoku.
Moraš reći svojoj nevesti da će njeno venčanje morati da sačeka nedelju dana
tako da možeš spavati na slami i goniti stoku.
Ona se udaje za rančera. Ne znam zašto bi venčanje trebalo da bude
drugačije nego brak, jer tako će biti.
Reci joj samo tako, sine. Želim da vidim kako će se to završiti.
Dođavola, istina je. Koliko mnogo rođendana si propustio?
Možda je istina, ali ti je potrebno pronaći bolji način
da joj kažeš, ili neće bilo nikakvog venčanja.
Idi reci devojci sutra, a onda ćemo videti šta će se desiti.
Isuse.
Čoveče
Izvinjavam se.
Kasniš. -Gradu je trebalo vremena.
Kako je bilo?
Mnogo ljudi, malo posla.
Očekuj pismo od Društva za umerenost.
Oni su uporni. -Da.
Moram da poteram naše stado na planinu.
I komšijska stada.
Ako to ne uradimo, svi će umreti. -Kada?
Počećemo da ih sakupljamo sutra.
Venčanje je za nedelju dana, Džejk.
Da li to znači da nećeš biti tamo? -Nikoga neće biti.
Cela dolina goni stoku.
Pa, razgovaraću sutra sa devojčinom majkom.
Ne vidim kakvu bi štetu dve nedelje napravile.
Džek je rekao da će to srediti.
U redu, Džekob.
To je njegovo venčanje.
Venčanje je za ženu, Džejk.
Da je za muškarce, pljunuli bi nam u ruke
i protresli ih, i onda bi nas savili
preko prve stvari koja bi mogla da zadrži našu težinu.
Nije daleko od toga kako se dogodilo, dušo.
To je jedini dan u životu žene
koji je posvećen isključivo njoj.
I pustićeš tog dečaka da joj kaže da je gonjenje stoke važnije.
Ona je ćerka rančera, dušo.
Sumnjam da bi to bilo veliko iznenađenje.
Pa, koliko dugo? -Nedelju ili dve.
Ili dve? -Tvoj tata je rančer, dušo. Znaš dogovor.
Ova stoka mora da jede i potrebna im je pomoć.
Zašto moram da čekam nedelju dana? Zašto stoka ne može da sačeka?
Jer će stoka biti mrtva za nedelju dana.
Vidi, i ja jedva čekam da se venčamo,
i nikada ne bih pitao da ovo nije toliko važno.
Važno?
Da, Džejk, reci mi kako je važna stoka.
I znaš šta, ako je stoka tako važna evo ti ideje: zašto se ne oženiš sa njom?
A kada stignete na vrh brda,
imaćete medeni mesec.
Izgleda da sam zakasnila.
Koliko je loše to prihvatila? -Pa, rekla mi je da,
oženim kravu i da je odvedem na planinu... i...
Pa, to je prava slika.
Hajde, vrati se na ranč, ja ću ovo srediti za tebe.
Mislim da je bolje da ostanem unutra u slučaju da želi da me vidi.
Hoće. Želeće da te vidi, i onda ćeš nešto glupo reći
a onda neće hteti da te vidi više. -Prilično sam zabrinut, tetka.
Neću biti od velike koristi na ranču. -I trebalo bi da se brineš.
Hajde, vrati se na ranč. Hajde, brzo, idi.
Idi.
Ne želim više nikad...
Gospođo Duton. Dobar dan...
Pa, sigurno nije dosadan.
Da li su tvoji roditelji kod kuće?
Tata čuva stoku,
a majka u Bozemanu se priprema za...
Znam, znam.
Možemo li razgovarati, Elizabet?
Da.
Znaš, divim ti se.
I mogućnostima koje ste imali.
Žao mi je što nisam poslala Džejka nazad na istok, u školu.
Ponekad osećam kao da smo opljačkani od bezbrojnih iskustava,
i svega što ste vi imali.
Ali i onog što niste imali, o pravoj
edukaciji o ovakvom načinu života.
Nedostajaće ti više od svadbe za stoku, draga moja.
Ako se porodiš tokom sezone teljenja
proćiće mesec dana dok on ne vidi svoje prvo dete.
Ako se porodiš u jesen biće to još duže.
Stajaćeš do kolena u blatu da pomogneš bolesnom ždrebetu.
Vozićeš kola kroz mećavu
sa senom za stoku i čućeš ih kako se deru
iz zahvalnosti kada priđeš.
I bićeš slobodna
na način na koji većina ljudi jedva mogu da shvate.
Sada, ako ovo nije život koji želiš,
moraš reći momku sada.
Zato što moraš želeti više od momka,
i moraš želeti takav život.
Jer u ovom životu nema rasprave što je važnije: svadba ili stoka.
Uvek će biti stoka.
Vrti mi se u glavi kad sam s njim
i ne mogu da dišem bez njega.
Ne poznajem takav život.
Ali naučiću ga.
Onda je to rešeno.
Imaćemo venčanje za dve nedelje od subote.
U redu.
Otišao je. -Jeste.
Pa, veoma je impulsivan. -Hoćeš li me odvesti kod njega? Molim te?
Ostavićemo poruku tvom ocu.
Vidim ga. -Ko bi rekao? -Hoćeš li stati, molim te?
Videćemo ga gore u kući, nakon što se malo opere.
Mogu ga namirisati odavde.
Nikada više ne želim da se svađam sa tobom.
Nemoj mi to nikada raditi.
Žao mi je. -I meni je žao. -To je moja ćerka?
Pa, ako nije, moj nećak treba mnogo toga da objasni.
Mora da objasni u svakom slučaju. Još se nisu venčali.
Dobri su kao i da su oženjeni, Bob. -Šta to treba da znači?
Po mom iskustvu, Bob, kada dođe prva beba,
ne želiš da budeš previše dobar sa matematikom i kalendarem.
Gospode.
Šta ograda radi ovde gore?
Ne znam. Ne bi trebala da je ovde.
Pa, ovde je.
Taj jebeni Duton.
Ograđuje travu koju ne može ni da dohvati.
Neću da gledam kako mi ovce umiru
dok je trava toliko visoka da nijedna stoka ne može da je pase.
Seci.
Provedite ih.
Ima ih na hiljade. Moramo da se vratimo, u redu?
Ne mogu jer mi je noga slomljena. -Moraš da bežiš!
Stigli smo u Najrobi, gospodine. Putovanje je završeno, gospodine.
Ovo je vaše odredište.
Nemam odredište.
Imate kartu za Najrobi? -Da.
Onda je ovo vaše odredište, gospodine. -Samo sledeća stanica. To je sve.
Izvinjavam se što sam vas prepao.
Ne budim se dobro.
Ne gospodine, rekao bih da je tako.
Tako sam vezao šatore za zemlju da ne može da se provuče ni buba ispod.
Premestio sam krevete u centar svakoga.
Sigurno je to isti leopard? -Pogledaj njegovu veličinu.
Da. To je isti leopard. -Pokušao je da uđe u ovaj šator.
Gost je pucao u njega.
Nema krvavog traga? -Promašio je.
Srećom, nije upucao nekoa u tom šatoru. -Zato premeštam goste u rečni logor
dok ne oslobodite svet ovog pegavog gada.
Više bih voleo da ostanu ovde. Odnosiš mi mamce.
Ne, ne, doveo sam ti koze.
Pa, koze nisu isto, zar ne?
Jednom kada osete ukus čoveka, čovek je sve što žele da jedu.
Ne brini, Holand. Mi ćemo biti mamac.
Imam šator za tebe ovde. -Daleko od ostalih, zar ne?
Jedini način da se uvuče dublje u buš, bi bilo da se spusti sa neba.
Bogami, ti si lud, čoveče.
Predlažem da upotrebiš koze, Duton.
Mislim da ćemo umesto toga iskoristiti nas. -Da, pa, večera je u šest.
Razmislio bih da stignete na vreme pošto vam je verovatno poslednja.
Ne bih to propustio ni za šta na svetu.
Mora da je bila prava nesreća.
Ne, gospođo, to nije bilo slučajno.
Amerikanac. Kauboj, bez sumnje.
Gde u Americi?
Planinska verzija ovog mesta. -Kafu!
Kafa za uveče.
Ne hvala. Bila bih budna cele noći.
To i jeste plan. -Pretpostavljam. Ne bi trebalo da se čudim.
Putujete ovde sasvim sami? -Došla je sa svojim mužem, gospodine.
Budni celu noć? Zašto?
Jer lovim stvar koja vas lovi. -A šta nas to lovi?
Leopard veličine sofe.
Stigli smo danas. Niko nije pomenuo leoparda.
Siguran sam da nisu.
Ne brinite, bićete pored reke u kampu, sutra. Tamo nema leoparda.
Nilski konji, lavovi i krokodili, ali...
nema leoparda.
Ne zvuči ništa manje opasno.
Ovo je Afrika.
Sve je opasno.
Gospođo.
Bože moj.
Vidi šta sam doneo.
Ne može da povredi. -Jok.
Nije kao da će leopard ući u šator.
Napada iz zasede. Lav ulazi u šatore.
Napolju su tragovi leoparda. -I bio je u železničkom logoru 37 puta.
Lav je zver. Ali leopard je mislilac.
Misliće da je ovo previše lako.
On već misli da je previše lako.
Držite glave dole.
Ostanite u šatoru.
Ovi englezi bi mogli da polude i počnu da pucaju na duhove.
Hajde, kravo!
To je Brusterova posada. Da.
Bogami, postavljamo mnogo stoke na ovoj zemlji.
Hej, razdvojte ih.
Hej!
Hej, hajde! -Hajde, kravo.
Jesi li ikada gonio stoku ovako visoko?
Niko ne goni stoku ovako visoko.
Nadam se da si vežbao sa tom puškom. -Ne treba mi puška.
Na prvog grizlija koga vidim, nabaciću laso. Pravo na tog kurvinog sina.
Jedva čekam da vidim kako to ti uspeva.
Rekli su nedelju dana? -Rekli su oko nedelju dana.
To je bliže dva. -Mrzim kada su obojca napolju tako dugo.
Mrzim da je bilo ko od njih tamo, uopšte.
Ali oni su kauboji, Ema. To je ono što oni rade.
Počeću da spremam večeru.
Nema potrebe. Nemamo koga da nahranimo.
Hajde napravi sendviče.
Ne mogu samo spremiti sendviče. Napraviću supu.
Kako hoćeš.
Dolaziš?
Ne.
Ne, mislim da ću ostati malo ovde.
Moj najdraži Spenseru...
Leto je ovde, a sa njim i pošast od skakavaca i suše.
Tvoj ujak i brat i mladi Džejk
gone stado u planine u nadi
da tamo nađu zeleniju travu.
Odložili smo Džejkovo venčanje jer, kao što znaš,
stado je na prvom mestu.
Kad je kuća puna i ranč je pun života
pa se mogu izgubiti u žurbi,
i zaboraviti da nisi ovde.
Ali kuća je sada prazna, i nemam nikakve poslove.
I tada mislim na tebe.
I pitam se zašto... Zašto nećeš da se vratiš kući, nama?
Ima ih dva.
Ne mogu a da ne pomislim da je tvoje odsustvo kazna,
i da smo mi nekakav razlog da se ne vraćaš.
To je sebično, pretpostavljam.
Rat menja ljude, znam.
Mogu samo pretpostaviti da tražiš deo sebe, koji si izgubio.
I mogu samo da se molim da ga nađeš
i vratiš nam se.
Bio si u pravu. Bilo je suviše lako.
Spensere, ima ih dva!
Prevodilac 586
Preuzeto sa www.titlovi.com