SERIÁL NETFLIX
Tak do toho!
Týme Zenko, jeď!
Tak do toho!
Týme Zenko!
Týme Zenko, jeď!
„ZTRÁTY A NÁLEZY“
Ať se schováš kdekoli, zenkoptéra tě najde.
Najít mě nestačí. Musíš mě chytit.
Chytil jsi mě.
Vyměníme se. Teď se budeš schovávat ty.
Opatrně. I mně dělá ovládání problémy,
a to jsem v řízení dronů profík.
Myslím, že to...
O pár centimetrů níž, a měla bych nový účes.
Tamhle.
Hele, co je to?
Podívejte se na to.
Vypadá to jako bedna se ztráty a nálezy.
To není možné. Myslel jsem, že jsme vrátili
věci ze všech ztrát a nálezů.
Kromě těchto.
Měli jsme je přímo před nosem.
Asi jsme našli své další zenko.
Úchvatné. Kdo by je používal?
Tedy kromě mě.
Ty určitě ztratila Rona.
Jak to víš?
Je to ve Faktech o lidech na straně 22.
Rona miluje operu.
A tomu malému dalekohledu se říká kukátko.
Možná by nám moje knížka mohla
pomoct vrátit ztracené věci.
Paráda. Představení začíná.
To zvládnu.
Ponzu, mód mise.
Tak do toho!
Jo!
Naja!
Ari!
Ellie!
Džex!
Týme Zenko, do toho!
Slyšela jsem gong. Co se stalo?
Našli jsme ztráty a nálezy
ve sklepě komunitního centra.
Kdo ví, jak dlouho lidé ty věci postrádají.
Láme mi to srdce.
Týme, to zní jako zenko přímo pro vás.
Já ti nevím, Ponzu.
Vypadá to jako moderní mixér.
Ne, to je dron.
Říkal jsem si, že by se nám mohl hodit.
Ale to by nebyl Ari,
kdyby nepřidělal lasery, chňapače
a další vychytávky.
Umí létat a mohl by týmu pomoct,
tak mu říkám...
Ne, nejspíš tomu neříká Ponzudron.
Vlastně tomu říkám...
Jo, říkám tomu Ponzudron.
Dobrá, musíme vrátit ztracené věci.
Ano.
Vaše zenko je zjistit, komu ty věci patří,
a vrátit je.
To bude díky mojí zelené knížce hračka.
Ale pamatujte,
je snadné nevšimnout si polévky kvůli nudlím.
Nudle jsou jedna věc...
A polévka druhá?
Určitě nám to dojde později.
Jdeme na to.
Týme Zenko...
Do toho!
Začneme jednoduše.
Kukátko patří Roně.
Pamatuješ, jak jsme chodili na operu?
Ach jo.
Pak jsem ale ztratila kukátko.
Tak mi to chybí!
Moje kukátko!
Kde se tady vzalo?
Přístav Harmonie je tu pro vás.
Pojď, Glitzy,
jdeme si pro lístky na operu!
Ano.
Co dál?
Učebnice anatomie.
Hmm.
Kdo se potřebuje učit o kostech?
Můj strýček Janek.
To se dělá na medicíně.
Učíš se o všech kostech.
Moje učebnice anatomie?
Neztratil jsem ji?
Uvidíme, co si pamatuju.
Stehenní kost je připojena ke koleni?
Správně! Jo!
Tohle je snadné.
Určitě patří nejlepší zahradnici ve městě.
Senzační!
Moje konvička je zpátky.
Přístav Harmonie je tu pro vás.
Zbývá poslední věc.
Je hodně pomazlený,
ale není moc poslintaný.
Musí patřit Lule.
Na straně 79 se píše, že miluje plyšáky
a že dává medvídka každý měsíc do čistírny.
Bingo!
Musíme jí ho vrátit do pokoje,
- - než se vrátí domů. - Jdu na to.
Je tu moc lidí. Viděli by mě.
Tohle vypadá jako práce pro Ponzudron.
Dobrý nápad.
Medvědí dodávka se blíží.
Nebo ne.
- - To jsi měl teda štěstí. - Jo!
Radši tě tu nechám,
kdyby se pro tebe tvůj majitel vrátil.
Tady máš sváču, kdyby to trvalo.
To nebyl její medvídek?
Možná patří jinému dítěti.
Nebo...
Odpověď musí být v mé knize, že ano?
Jen ji musím najít.
Džexi, nevadí, když tam nebude.
- - Můžeme prostě... - Počkat!
Třetí nejoblíbenější zvíře Dony Dansmór je medvěd.
Třeba patří jí. A podívejte.
Tamhle je. Můžeme jí ho vrátit.
Možná ho neviděla?
Jo!
Velmi se soustředí na práci.
Už běžím.
Tentokrát ho musela vidět.
Proč mě pronásleduješ?
Dobře, asi není Donin.
Tak čí tedy je?
Někde tam musí být odpověď.
Nebo je možná tady.
Musíme hledat stopy.
Jednou jsem hrála detektiva.
Abigail Marderovou, autorku detektivek a skvělou vyšetřovatelku.
A já mám odznak mladé vyšetřovatelky.
Dáme se do práce.
Lehce potrhaný šev.
Někdo ho hodně objímal.
Od čeho je tenhle flek?
Od zmrzliny?
Spíš voní jako sójová omáčka.
Ten medvěd patří tetě Juki.
Nikdo nemá sójovku radši.
Nikdo, kromě Ponzua.
Páni, skvělá práce.
Co myslíš, medvídku?
Připraven jít domů?
Juki, máme skvělou zprávu.
Poslední, co zbylo ve ztrátách a nálezech, byl...
Tvůj medvídek.
Poznali jsme, že je tvůj, podle fleku od sójové omáčky.
Ten je roztomilý...
ale není můj.
Ne.
- - Cože? Vážně? - No tak!
Musíte mě omluvit, začíná obědový nával.
Ponzu, připrav se!
Promiňte.
Myslel jsem, že vím o místních všechno,
ale asi ne.
Naše schopnosti detektiva taky nepomohly.
Vážně jsem myslela, že patří Juki.
Počkejte. Pamatujete, co Juki říkala
o polévce a nudlích?
Soustředíme se na detaily,
až přehlédneme něco úplně jasného?
Já viděla jen polévku.
A tím myslím ty brýle.
Počkat.
Melvin?
Melvine, můj medvídku!
Kde jste ho našli?
No vlastně...
Našli jsme ho v tady v centru.
Vážně? Nemůžu tomu uvěřit.
Rodiče mi ho dali, když jsem byl malý,
abych se necítil divně, když jsem začal nosit brýle.
Moc vám děkuji, děti.
Stýskalo se mi po něm.
Přístav Harmonie je tu pro vás.
„POTMĚ V PARKU“
Pořád je za námi.
Poběž!
Slepá ulička.
Nemusí být.
Běž beze mě.
Nikdo nezůstane pozadu.
Díky.
Jsme v bezpečí.
Mám vás.
Zase jsi vyhrála, Najo.
Už třetí hru létací schovávané za sebou.
Moje nová oblíbená hra.
Mám ho!
Co se tam asi děje?
Dono, vyfotil jsem sojku.
Podívej!
Ahoj, co se děje?
Díváte se na budoucího předsedu
Spolku pozorovatelů ptáků.
Zpomal, Rodíku.
Jsi členem zatím jen dva týdny.
Potřebuješ víc fotek
na třetí stupeň Vyklubaného mláděte.
Rozumím.
Podle oficiální příručky pozorovatelů ptáků
potřebuji zelenobřichého kolibříka se žlutou chocholkou.
To bude hračka.
Jeden takový hnízdí tamhle ve velkém dubu.
Každou noc vylézá ven.
Každou noc?
Ano.
Zelenobřiší kolibříci jsou noční tvorové.
- - Noční? - Jasan.
Vylézají z hnízda jen v noci.
Uvidíme se později, malý pozorovateli.
Bojíš se tmy, Rodny?
Já? Jasně že ne.
Jen nemám rád, když není světlo,
protože na místech, kde nevidíš,
můžou být schované děsivé věci.
To zvládneš, Rodny.
Nemusíš tu zůstat celou noc.
Jen dokud ho nevyfotíš.
Nebojím se zůstat celou noc.
Klidně zůstanu dvě noci.
Pokud mě nesežerou obludy.
Co když na mě už mají omáčku?
Nechci, aby mě do ní namočili!
Zdá se, že Rodík potřebuje pomoc.
Ponzu, mód mise.
Tak do toho!
Jo!
Naja!
Ari!
Ellie!
Džex!
Týme Zenko, do toho!
Slyšeli jsme gong. Co se stalo?
Rodny potřebuje pomoc.
Aby se dostal na třetí stupeň,
potřebuje vyfotit
zelenobřichého kolibříka se žlutou chocholkou.
Ale bojí se tmy.
I když si to nepřizná.
Mám nápad.
Proč tam nenainstalujeme reflektory?
Protože zelenobřiší kolibříci se žlutou chocholkou
jsou noční ptáci.
Nevyleze, když uvidí světlo.
Myslím, že musíme Rodnymu
pomoct překonat jeho strach.
Jako vždycky říkám,
strach je jako banán.
Musíte odstranit slupku, abyste se dostali k tomu dobrému.
Co když Rodny nemá rád banány?
Úplně jsi mě nepochopil.
A kdo nemá rád banány?
Týme, vaše zenko je pomoct Rodnymu vyfotit tu fotku,
i přes jeho strach ze tmy.
Jo. Pomozme mu dostat se na třetí stupeň.
Týme Zenko...
Do toho!
Baterka? Mám.
Foťák? Mám.
Mobil? Mám.
Koblížky? Mám dva.
Mám vše, co potřebuju.
Není to tu tak strašidelné.
Čau, brácho!
Jen se chci ujistit, že je všechno v pohodě.
Rozumím, Gabrieli.
Všechno v pohodě.
Orel přistál.
Vážně? Kde?
Tady orlové nežijí.
Ne, Orel je Rodnyho krycí jméno.
A vypadá to, že má společnost.
Problematickou holubici.
Základní tábor operace Kolibříková hlídka
je v plném provozu.
Paráda.
Už jsi viděl ducha Gordýho?
V parku je duch?
Myslím, že mi právě vzal koblížky!
Musíme je Jolandě vzít,
než začne Rodny věřit na duchy.
Pojď, Džexi.
Vrať se, ty zlodějko pečiva!
Přistála na střeše večerky.
Ještěže mám suši přísavky. Jsou slané a lepkavé.
Dneska ne, polevová loupežnice.
Jolando, koukej...
Ty koblížky mě mrzí.
Ale Gordý už se nevrátí,
pokud nebyly s krémem.
Ale ty mám nejradši.
Tady jsou! Kde jsem je nechal.
Protože žádný duch Gordý neexistuje.
- - Že ne? - Asi ne.
Zatím, kámo.
Už nikdy nebudu poslouchat Gabriela.
Žádný měsíc, žádné problémy.
Proto jsem si vzal baterku.
Vybité baterie?
Já mám baterie.
Ale jak je k němu dostaneme?
Co prakem?
Co to bylo?
Náhradní baterie?
Teda náhradní baterie!
Které si vždycky beru s sebou.
Rodny J. Dinkle, občas překvapíš i sám sebe.
Jak jsem si myslel. Není se čeho...
Jak je, Rodíku?
Dono!
Co tu děláš?
Potmě v parku?
Říkala jsem si, že se stavím.
Máš už tu fotku?
Ještě ne, ale mám otázku.
Neexistuje žádný duch Gordý, že ne?
Jistěže ne.
Já to věděl!
Je to duch Gary.
Cože?
Dobře. Zachovej klid.
Jsi Rodny J. Dinkle,
mladý ochránce bezpečnosti.
Máš všechno pod kontrolou.
Žádní duchové neexistujou.
Kdo řekl baf?
Ale ne.
To není vtipné, zlý kolibříku.
Počkat.
Kolibřík!
Zůstaň, kde jsi, jen najdu foťák.
Kam zmizel?
Možná ho vzal Gordý.
Nebo Gary!
Nebo pracují spolu!
To by stačilo. Končím.
Rodny chce odejít,
ale ještě nemá tu fotku.
Týme, pořád máme šanci.
Najo, vezmi Rodnymu foťák.
Já musím oloupat banán.
Musím se odsud dostat.
Haló?
Čau, Rodny. Jak to jde?
Hrozně.
Je to tu temné a děsivé,
duchové mi ukradli foťák
a už nechci být pozorovatelem.
Jeden moudrý člověk mi jednou řekl,
že strach je jako banán.
To je hezké.
Nevím, co to znamená, ale zní to dobře.
Znamená to, že se musíš zbavit toho ošklivého,
aby ses dostal k dobrému.
Jak to mám udělat?
Zavři oči a zhluboka se nadechni.
Naja má foťák.
Ale kolibřík vypadá, že odletí
každou chvíli.
Nestihne ho Rodnymu včas vrátit.
Pošlu tam Ponzudron.
Připraven přebrat zásilku.
Zapomeň na všechno, co se nepodařilo,
a mysli jen na to dobré.
Dal sis koblížky.
Opravil baterku.
Teda...
aspoň hádám.
Až budeš připraven,
otevři oči a oloupej ten banán.
Můj foťák!
Mám ho.
Díváte se na Rodnyho J. Dinklea,
mládě třetího stupně.
Velmi působivé.
Zvlášť když jsem se bál tmy.
Ale jak vždycky říkám, strach je jako banán.
Vážně?
Jo. Jím ho k snídani.
PODLE KNIH DOJO DAYCARE
Tak do toho!
Týme Zenko, jeď!
Týme Zenko!
Týme Zenko, jeď!
Překlad titulků: Vojtěch Vokurka