EN NETFLIX-SERIE
Go, go, go, go
Team Zenko Go
Go, go, go, go
Zenko Go
Team Zenko Go
"TAPT OG FUNNET"
Hvor du enn går, vil Zenkokopteret finne deg.
Å finne meg og å treffe meg er to forskjellige ting.
Tok meg.
La oss bytte. Jeg styrer og du gjemmer deg.
Forsiktig, det er vanskelig å styre, selv for meg,
og jeg er en proff dronepilot.
Jeg tror jeg takler...
Fem centimeter lavere, så hadde jeg fått ny sveis.
Der borte.
Hei, hva er dette?
Se på dette.
Ser ut som en tapt og funnet-dunk.
Ikke tull. Jeg trodde vi hadde levert tilbake alt
fra hver eneste tapt og funnet i byen.
Bortsett fra denne.
Rett under nesene våre, her på Samfunnshuset.
Ser ut som vi fant vår neste zenko.
Så stilig. Hvem bruker sånne?
Bortsett fra meg, selvsagt.
De tilhører utvilsomt Rona.
Hvordan vet du det?
Side 22 i Fakta om folk-boka.
Rona elsker opera.
De små kikkertene kalles operabriller.
Kanskje vi kan bruke boken min
til å gi tilbake tingene i dag.
God idé. La oss sette i gang.
Jeg fikser dette.
Ponzu, oppdragsmodus.
Go, go, go, go
Ja.
Niah!
Ari!
Ellie!
Jax!
Team Zenko Go!
Vi hørte gongen, hva er galt?
Vi fant en tapt og funnet
i Samfunnshuset kjeller.
Hvem vet hvor lenge folk har savnet disse tingene?
Det gjør vondt å tenke på.
Høres ut som neste zenko er klar.
Jeg vet ikke, Ponzu.
Ser ut som en høyteknologisk blender.
Nei. Det er en drone.
Etter vi reddet Gabriels, tenkte jeg vi kunne trenge en.
Siden Ari er Ari,
festet han lasere og gripeting
og andre kule ting.
Den flyr, og den kan virkelig hjelpe teamet,
så jeg kaller den...
Nei. Jeg tror ikke han kaller den Ponzu-kopteret.
Faktisk kaller jeg den...
Ja, jeg kaller den Ponzu-kopteret.
Greit, folkens. Vi har ting å levere tilbake.
Ja.
Zenkoen deres er å finne ut hvem sakene tilhører
og gi dem tilbake til eierne.
Det blir lett, takket være den grønne boken min.
Bare husk:
Det er lett å overse suppen på grunn av nudlene.
Så nudlene er én ting...
Og suppen en annen?
Vi finner det nok ut senere.
Greit, la oss gjøre det.
Team Zenko...
Go!
La oss starte med noe lett.
Operabrillene tilhører Rona.
Husker du da vi pleide å besøke operaen?
Sukk.
Før jeg mistet operabrillene mine.
Jeg savner det så!
Brillene mine!
Hvor kom de fra?
Sånn er Harmonihavna.
Kom igjen, Glitzy.
La oss hente operabillettene!
Ja.
Hva er det neste?
En anatomilærebok.
Hvem studerer hvilket ben som er koblet til hvilket ben?
Min onkel Ian.
Det gjør man i legestudiet.
Man legger ben på ben.
Anatomiboken min?
Trodde jeg hadde mistet den.
La meg se om jeg husker det.
Leggbenet er festet til knebenet?
Klarte det! Ja!
Denne er lett.
Jeg tipper den tilhører Harmoni-havnas beste gartner.
Stilig!
Kannen min er tilbake.
Sånn er Harmoni-havna.
Vi har kommet til siste gjenstand.
Den er vel bekost.
Ikke så mange siklemerker.
Det må være Lulas.
Det står på side 79 at hun elsker kosedyr,
og hun rengjør bamsene sine månedlig.
Bingo!
Vi må legge bjørnen på Lulas rom
- før hun kommer hjem. - Er på vei.
Det er for mange folk. De kan se meg.
Dette ser ut som en jobb for Ponzu-kopteret.
God idé.
En bjørneleveranse i farta.
Eller ikke.
- Det var flaks. - Ja!
Best jeg legger deg her
i tilfelle eieren din kommer for å hente deg, Bamse.
Litt snop, i tilfelle det tar en stund.
Var den ikke hennes?
Kanskje bamsen tilhører et annet barn i byen.
Eller...
Svaret må jo stå i boken min?
Jeg må bare finne det.
Det er greit om svaret ikke er der.
- Vi kan bare... - Vent!
Donna Dunsens tredje favorittdyr er en bjørn.
Kanskje den er hennes. Og se der.
Der er Donna. Vi kan gi den tilbake nå.
Kanskje hun ikke så den?
Ja!
Hun er veldig fokusert på jobben sin.
Her kommer jeg.
Hun kan ikke overse den denne gangen.
Hvorfor følger du etter meg?
Kanskje det ikke er Donnas bjørn.
Hvem tilhører den da?
Svaret må være her inne et sted.
Eller kanskje svaret er her.
Ja, vi må lete etter spor.
Jeg spilte en detektiv en gang.
Agathe Murd, mysteriumforfatter og mesterdetektiv.
Og jeg har Junior etterforsker-merket.
La oss sette i gang.
Litt revet søm.
Den har fått mange klemmer.
Hva er denne brune flekken?
Sjokolade-is?
Det lukter som soyasaus.
Vent, dette er tante Yukis bjørn.
Hvem elsker soyasaus mer enn henne?
Bortsett fra Ponzu.
Godt etterforsket.
Hva sier du, Bamse?
Klar til å dra hjem?
Yuki, gode nyheter.
Det siste i tapt og funnet er...
Teddybjørnen din.
Vi visste den var din på grunn av soyasausflekken.
Så søt...
...og absolutt ikke min.
Nei.
- Hva? Seriøst? - Kom igjen!
Unnskyld meg, her kommer lunsjrushet.
Gjør deg klar, Ponzu!
Beklager, folkens.
Jeg trodde jeg visste alt om alle i byen,
men jeg gjør visst ikke det.
Etterforskningen vår virket heller ikke.
Jeg trodde virkelig bjørnen var Yukis.
Vent. Husker dere hva Yuki sa
om å overse suppen på grunn av nudlene?
Man blir så opphengt i detaljene
at man overser noe stort og åpenbart.
Jeg tror jeg nettopp så suppen.
Og da mener jeg brillene.
Vent litt.
Bjarne?
Bjarne, bjørnen min!
Hvor i all verden fant dere ham?
Faktisk...
Vi fant ham her på Samfunnshuset.
Er det sant? Jeg kan ikke tro det.
Foreldrene mine ga meg den da jeg var barn,
så jeg skulle føle meg bedre da jeg fikk briller.
Tusen takk, barn.
Jeg har savnet bjørnen Bjarne.
Sånn er Harmoni-havna.
"I PARKEN, I MØRKET"
Den er der fortsatt.
Kom igjen!
Blindvei.
Det trenger det ikke å være.
Fortsett uten meg.
Ingen zenkoer etterlates.
Takk.
Jeg tror vi er trygge.
Nå har jeg dere.
Du vant igjen, Niah.
Tredje runde på rad med flyge-gjemsel.
Min nye favorittlek.
Jeg har den!
Lurer på hva som skjer der borte.
Donna, jeg fikk blåskrikebildet mitt.
Ser du?
Hei, folkens. Hva skjer?
Du ser på den fremtidige presidenten
i Harmoni-havnas fugletitterklubb.
Ikke så fort, Rodney.
Du har bare vært medlem i to uker.
Trenger fortsatt ett bilde til
for å bli Nyklekket fugletitter.
Oppfattet.
Ifølge den offisielle fugletittermanualen,
er det gullbrystdunfoten.
Lett som bare det.
En av dem bor i det gamle eiketreet der borte.
Han kommer ut hver kveld.
Sa du kveld?
Gjett om.
Gullbrystdunfoter er nattlige.
- Nattlige? - Jepp.
De kommer bare ut om natten.
Vi sees senere, herr Nesten Nyklekket fugletitter.
Er du mørkredd, Rodney?
Jeg? Redd. Ikke tull.
Jeg liker det bare ikke når det ikke er noe lys,
for det kan være skumle ting som gjemmer seg der ute,
hvor man ikke kan se dem.
Du klarer det, Rodney.
Du trenger ikke være ute hele natten.
Bare til du får tatt bildet.
Er ikke redd for å være ute hele natten.
Kanskje jeg blir to netter.
Om jeg ikke blir spist av monstre.
Hva om de dypper meg i grillsaus?
Jeg vil ikke bli dyppet!
Ser ut som Rodney trenger hjelp.
Ponzu, oppdragsmodus.
Go, go, go, go
Ja!
Niah!
Ari!
Ellie!
Jax!
Team Zenko Go!
Vi hørte gongen, hva er galt?
Rodney trenger hjelp.
Om han vil bli Nyklekket fugletitter,
må Rodney ta et bilde
av en gullbrystdunfot.
Men han er mørkredd.
Selv om han ikke innrømmer det.
Jeg har en idé.
Skal vi sette opp noen flomlys?
Fordi gullbrystdunfoter
er nattlige.
Om vi gjør det lyst som på dagen, kommer den ikke ut.
Det jeg tror vi må gjøre
er å hjelpe Rodney med frykten.
Det er som jeg alltid sier.
Frykt er som en banan.
Man må kaste skallet for å få det gode som er inni.
Hva om Rodney ikke liker bananer?
For det første tok du ikke poenget.
For det andre, hvem liker ikke bananer?
Zenkoen deres å hjelpe Rodney med å ta det bildet,
selv om han er mørkredd.
Ja. La oss hjelpe Rodney med å bli en Nyklekket fugletitter.
Team Zenko...
Go!
Lommelykt, klart.
Kamera, klart.
Mobiltelefon, klart.
Smultringer, dobbelklart.
Jeg har alt jeg trenger.
Dette er ikke så skummelt likevel.
Hva skjer, bror?
Ville bare sjekke at alt går bra.
Oppfattet, Gabriel.
Alt er i orden.
Ørnen har landet.
Har den? Hvor?
Ørner hører ikke hjemme her.
Nei, "ørn" er bare kodenavnet mitt for Rodney.
Og det ser ut som om ørnen har selskap.
En viss bråkmakerdue.
Ja, leiren til Operasjon Dunfotpatrulje
er nå operativ.
Kult.
Har du sett Jenny Gjenferd ennå?
Er det et gjenferd i parken?
Jeg tror Jenny har tatt smultringene mine!
Vi må få tilbake smultringene fra Yolanda
før Rodney begynner å tro på gjenferd.
Kom igjen, Jax.
Kom tilbake, din kakepirat.
Ser ut som hun landet på toppen av bodegaen.
Elsker sushi-matter. Gode og klistrete.
Ikke i dag, strøtyv.
Se her, Yolanda...
Det var synd med smultringene.
Men Jenny kommer nok ikke tilbake,
med mindre de hadde krem.
De med krem er favorittene mine.
Her er de, akkurat der jeg la dem.
For Jenny Gjenferd finnes ikke.
- Gjør hun? - Sannsynligvis ikke.
Vi snakkes, kompis.
Melding til meg selv: Aldri hør på Gabriel.
Null måne, null problem.
Derfor tok jeg med lommelykten.
Døde batterier?
Jeg har batterier.
Men hvordan får vi dem bort dit?
Hva med en sprettert?
Hva var det?
Ekstra batterier?
Ekstra batterier, mener jeg.
Som jeg alltid pakker.
Rodney J. Dinkle, iblant forbløffer du til og med deg selv.
Som jeg tenkte. Ingenting å være redd...
Står til, Rodney?
Donna!
Hva gjør du her?
I parken? I mørket?
Tenkte jeg kunne stikke innom.
Se om du har tatt bildet ennå.
Ikke ennå, men jeg har et spørsmål.
Finnes det noe som heter Jenny Gjenferd?
Selvsagt ikke.
Jeg visste det!
Det er Gjermund Gjenferd.
Hva?
Ok. Hold deg rolig.
Du er Rodney J. Dinkle,
sertifisert Junior sikkerhetsvakt.
Du har alt under kontroll.
Og gjenferd finnes ikke.
Hvem sa "bø"?
Nei.
Det er ikke morsomt, slemme dunfotfugl.
Vent.
Dunfot!
Bli der mens jeg finner kameraet mitt.
Hvor ble den av?
Kanskje Jenny tok det.
Eller Gjermund!
Eller kanskje de samarbeider!
Det var dråpen. Jeg stikker.
Ser ut som Rodney drar.
Og han har ikke tatt bildet ennå.
Greit, Zenkoer, vi har fortsatt en sjanse.
Niah, klatre opp i treet og hent Rodneys kamera.
Jeg har en banan å skrelle.
Må komme meg vekk herfra.
Hallo?
Hei, Rodney. Står til?
Grusomt.
Det er mørkt og skummelt her,
spøkelsene stjal kameraet mitt,
og jeg vil ikke være en fugletitter mer.
En svært vis person sa til meg en gang
at frykt er som en banan.
Så fint.
Aner ikke hva det betyr, men det høres fint ut.
Man må komme seg forbi de ekle sakene
for å komme til godsakene.
Hvordan da?
Lukk øynene og pust dypt.
Niah har kameraet.
Men dunfoten ser ut som den er klar til å lette
når som helst.
Hun får det ikke ned til Rodney i tide.
Jeg sender inn Ponzu-kopteret.
Inntar posisjon for kargoflytting.
Glem alt som har gått galt
og tenk på det som har gått bra.
Du spiste noen gode smultringer.
Du fikset lommelykten din.
Jeg mener...
Jeg bare gjetter.
Når du er klar,
åpne øynene og skrell bananen.
Kameraet mitt!
Jeg har det.
Dere ser på Rodney J. Dinkle,
Nyklekket fugletitter.
Svært imponerende.
Spesielt siden jeg pleide å være litt mørkredd.
Men som jeg alltid sier, frykt er som en banan.
Sier du det?
Ja. Jeg spiser den til frokost.
BASERT PÅ "DOJO DAYCARE"-BØKENE
Go, go, go, go
Team Zenko Go
Zenko Go
Team Zenko Go
Tekst: Benjamin Sveen