Etter 15 år som journalist, vet jeg at overskrifter trekker folks oppmerksomhet.
Her er min: "Lokal kvinne, 37, ødelegger sitt eget liv".
For fem år siden ofret Nell Serrano jobben for å flytte til London for en mann.
Jeg sover.
Hun ga alt for kjærligheten til den slo henne i trynet.
Nå er hun tilbake og prøver å drikke nok vann.
Men hvem trenger en lovende karriere,
eventyrbryllup,
eller rent undertøy, når man kan gå i bikinitruse?
Igjen.
Den gode nyheten er at romkameraten min er veldig avslappet.
Finnes ikke passiv-aggressiv.
TA HUNDEN PÅ TUR!
Jeg må gå tur med hunden hans. Han er en sjenert bæsjer.
Hunden, ikke romkameraten. Ekkelt.
Jeg kom for sent til første dag i min gamle jobb,
men jeg fant i det minste parkering. Det ser lyst ut.
Beklager.
Jeg må få ryddet i det her.
Mer om denne pågående katastrofen underveis.
Du er sen. Jeg sa til alle at mobilen din er stilt på engelsk tid
og at du donerte blod. Spill svimmel.
Eller fyllesyk? Hva om jeg er det?
- Jeg skaffet deg en plante. - Hei!
I min gamle jobb?
- Ja, og penner i bursdagsgave. - Fordi jeg er eldre.
- Sportsavdelingen. - Løp.
Nei. Jeg elsker deg, baby.
Ikke noe stjeling, jenter.
- Du er ikke min sjef. - Sant.
- Men jeg er din sjef. Er det rart? - Rart at noen av dere
er sjef i det hele tatt.
Hun er teknisk sett sjefen for livsstil.
- Det teller ikke. - Beklager.
Jeg er Mr. Metro. Jeg redigerer en serie om endring i arealbruksrestriksjoner.
Har ikke du et møte om...
Jeg vil si sandaler.
Hør her, bitch...
Jeg er faktisk sen til et møte om sandaler.
- Kaffe senere? - Ja.
Så hvilket tema skal du gi meg? Byen? Kriminalitet?
Døden.
Gir du meg dødsannonser?
Her er ditt nye kontor.
Jeg skal ikke lyve. Dette er et kott.
Det er pent sagt.
Du må starte et sted, Nell.
Start her. Din første dødsannonse.
Monty Waxberg.
En musiker som er kjent for reklamejinglen
- til Kliss Kliss Tyggis. - Jeg hatet den.
Ikke døm noen basert på deres jingle, Nell.
Alle har en historie. Din jobb er å finne den.
Ikke ta på det røret. Det vil flå av huden din.
Jeg spanderer. Bare et sekund.
- Her. Gi meg den. - Ok.
Derfor digger jeg deg. Du kan fortsatt feste.
- Nei. Hornet er ødelagt. - Fordi det er en brystpumpe.
Husker du da puppene var til å vises frem?
Nå er de til å mate folk. Hva skjedde med meg?
Du ble en rå jobbende mamma
- som laget mine to favorittmennesker. - Jeg bør advare deg.
Tilly vil gå i brudepikekjolen hver dag. I tilfelle det er en trigger.
For et slag, Tilly.
Når du er klar til å snakke om Phillip,
har jeg en haug med fæle ting skrevet ned
- som jeg gleder meg til å dele. - Det vil jeg ikke.
På bursdagen min vil jeg feste slik vi pleide
og late som om jeg ikke blir dårlig i tre uker.
- Ok? - Ok.
Å Gud. Å nei. Gjem meg.
- Gjem meg. - Hva? Hvorfor? Hvor? Hvem?
Det er Pæra.
Nell, du kan ikke kalle henne det lengre. Lexi er sjefen din nå.
Selv om det høres sprøtt ut, har vi faktisk blitt...
- Jeg slår. - ...jobbvenner.
- Hva? Vi hater henne. - Jeg vet. Jeg er lei for det.
Hun har bare denne jobben fordi faren eier avisa og halve Pasadena.
Ja. Hun er rik og rar.
Hun tror marineblå er en del av militæret.
Det er vanskelig å møte andre arbeidende mødre.
Hva? Nei. Hva med Tina fra Metro?
Hun snakket alltid om barna sine. Kjempesøtt.
De var dukker.
Alle er bekymret for Tina.
- Hei, Tina. - Hei.
Hva er dette?
Det trengte du ikke.
Håper ikke det er kirsebær i denne.
Det er karamell.
Gikk du på Stanford?
Ja. Hvorfor spiser du sjokoladen jeg kjøpte til kjæresten min?
Jeg har bursdag.
- Jeg trodde de var til meg. - Nei.
Ekkelt. Jeg skal til San Diego uten sjokolade for å besøke kjæresten min.
Husk å gå tur med Arthur.
Bruk komposterbare poser. Ikke be hunden holde igjen.
Om du setter opp varmen,
- får jeg varsel. - Ai ai, kaptein.
- Har du planer for bursdagen? - Ja.
Jeg skal ha en stor fest. Kanskje med tønner og reggae band.
Jeg gjør det her ved sykkelen din
Det kan du ikke. Det står i leieavtalen at gjester må godkjennes på for...
- Tuller du? - Ja.
Har du Asperger eller noe?
Ja.
Gjør du? Herregud. Beklager at jeg sa det.
Jeg har ikke det. Trodde du det?
- På en måte. - Jeg har det.
Ha en fin helg.
Takk.
Wow, 14 dollar for en drink.
Før i tiden laget vi LSD i badekaret og ga det bort gratis.
Jeg savner 90-tallet.
Hvorfor stirrer du på mobilen din?
Helt ærlig lurer jeg på om eks-forloveden min ville ta seg bryet med
å gratulere meg med dagen, men ikke så langt.
Den beste måten å komme over noen?
Være under noen andre.
Kult. Takk for din klokskap.
- Hei! - Der er hun.
- Bursdagsjenta! - Hei!
- Ja. - Hei.
Du sa ingen gaver, men vi var på bensinstasjonen.
Vi kjøpte noe til deg.
Dere to.
Kondomer og skrapelodd?
- Kanskje du har flaks i år. - Hei!
Vi skal ha det gøy i kveld uansett hvem som kommer.
Hvem andre kommer?
Hei, venn. Beklager at jeg er sen.
Håper ikke det er rart at jeg dukker opp på bursdagen din.
Nei da. Vi er jo kollegaer.
Ikke helt samme nivå.
Tulla!
Selv om det egentlig stemmer.
- Jeg er din sjef. - Ja.
Jeg vil du skal vite at jeg vil være en annen type sjef enn faren min var.
Han var bare så fjern og uvitende.
Om jeg lærte noe da jeg brakk ryggen i OL i dressurridning,
er det at man er bare så sterk som hesten man rir.
Og dere er min hest.
- Lexi. - Er jeg rar og privilegert igjen?
- Du kaller oss hesten din. - Derfor trenger jeg deg.
Det minner meg om en helg vi drakk da familiene våre var i isolasjon sammen...
Isolasjon sammen?
- Ja. - Vi var det. Det var gøy.
Mange sier de ikke likte pandemien, men jeg koste meg.
Uansett. En kveld drakk jeg og Sam le sauvignon blanc,
Hun var veldig ærlig med meg om hvordan jeg kan virke ovenfor folk
Og...
Jeg er så takknemlig for å ha en venn som deg.
Jeg støtter deg.
Det er greit at hun er her?
- Absolutt. Ja. - Ja.
Jeg innså vel ikke at dere er ordentlig venner.
- Jeg vet. - Det går fint.
Men du skylder meg.
- Greit. Ja. - Ok.
Jeg har billetter til Undergrunnen på lørdag.
80-tallsball.
Jeg kan gå i brudekjolen og du i forloverkjolen.
- Kan like godt bruke dem. - Gjerne.
Men jeg har planer lørdag kveld.
- Du har planer med Lexi. - Ja.
Vi klarte det nesten. Det var nært.
Applaus for Dennis og Pæra!
- Pæra? - Bare et kallenavn vi ga deg.
En liten intern vits mellom gamle venner.
- Slapp av, Nell. - Hvorfor? Kom igjen.
Fordi du er høy på pæra. Tok du den? Vi trodde også du var skotsk.
Du skrek. Det hørtes ut som Braveheart. Jeg bare: "Skotsk."
Du syns vel det er morsomt?
Jeg er ikke den eneste!
Ja. Jeg skal bare hente veska mi.
Greit! En ny runde med drinker.
"Leser du dette, har kjøleskapet vært åpent for lenge."
Herregud.
Hvordan endte jeg opp her?
Vel, det er sant.
Man vet aldri hva livet vil bringe.
- Ikke kom nærmere. Jeg dreper deg. - Jeg er allerede død.
Er du her for å drepe meg?
Vær så snill, ikke gjør det.
Jeg er ikke her for å drepe deg.
Jeg er Monty Waxberg.
Kliss Kliss Tyggis Saftig, saftig kliss
MONTY WAXBERG SKRIVER SANGER DU ELSKER
Nei. Jeg ser ikke døde folk. Nei.
Det må være chipsen, kaka, drinkene og kanskje hasjen.
Slapp av, Keith Richards.
Du kan ikke kommentere. Du er ikke virkelig.
Jeg går til rommet mitt, låser døra, og stabler tunge esker foran den.
Ikke fordi jeg tror du er virkelig, men jeg må trene kondisen.
Når jeg våkner i morgen, vil du være borte. God natt!
God morgen.
Gå vekk. Hvordan kom du forbi boksene?
Aner ikke. Jeg har aldri vært død før.
Jeg har ikke måttet tisse siden jeg døde, så det gir meg mye ekstra tid.
- Selskap. - Kom inn.
Går det bra? Jeg hørte deg skrike.
Ser du ikke...
- Alt er bra. - Bra.
Kan du rydde i stua? Den er full av kondomer.
Hva tror du jeg hentet denne for?
Fint.
Artig faktum: Du er den eneste som kan se meg.
- Nei! - Jo.
- Nei! - Jepp.
Nei!
Hva er det som skjer?
Dette skjer ikke. Herregud.
Jeg vet jeg har vært trist, kanskje til og med litt deprimert.
Jeg har ikke tatt vare på meg selv. Jeg må nok bare trene litt.
- Ja vel. Hva med en sykkeltur? - Nei takk. Jeg trenger luft.
Siri, melding til Sam.
Beklager at jeg ble så full i går.
Kan vi ta en kaffe senere?
Du vil ikke spise her.
To ord: kaker, lakker.
Nei!
Kjør!
Nell! Kom deg ut. Denne fyren drepte meg.
- Hva? - Tulla. Det var prostatakreft.
Slutt å følge meg!
Nok! Hva må jeg gjøre for at du skal stikke?
Jeg vet ikke. Jeg aner ikke hvorfor jeg er her.
Ingen regler eller instruksjoner. Dårlig virksomhet.
Det må være noen magiske ord jeg kan si for at du skal gå videre.
Som: "Jeg tilgir deg for ditt liv. Gå mot lyset, Carol Anne!"
Mitt rotete liv?
Ja. Ditt rotete liv.
Jeg har skrevet om deg. Du er død, skilt to ganger
og skrev jinglen som fikk meg til å hate tyggis!
Og hva med deg? Jeg har vært med deg i et døgn. Du er ikke særlig bedre selv.
Du drikker for mye.
Du er sjalu på andres lykke.
Og du rømmer fra enhver vanskelighet i livet ditt.
Jeg nekter å bli psykoanalysert av en død person.
Ser du? Du rømmer.
Jeg... Nei.
Flott. Tapt anrop fra Sam.
Hei, jeg fikk meldingen.
Det gikk litt over styr i går.
Det var morsomt at vi ikke likte Lexi før,
men hun har vært en god venn mens du har vært vekk.
Hun er også sjefen vår. Jeg ville vurdert å si unnskyld til henne.
Vi snakkes vel senere.
Hva skal du gjøre nå?
Hva?
Litt av et kontor, Lexi.
Det er hesten som tok meg. Todd.
- En påminnelse om nederlagene mine. - Wow.
Hva kan jeg hjelpe med?
Jeg ville bare gi deg disse donutene.
Jeg var ikke på mitt beste i går. Jeg ville si unnskyld.
Jeg lover å være mer profesjonell.
- Stjal du disse fra pauserommet? - Nei.
Flere har blitt spist av, og det står "pauserom' på esken.
I så fall, ja.
Ok. Beklager. Farvel.
Det var en dårlig unnskyldning.
Du har tydeligvis noe du vil si til meg, så vær en reporter.
Få hele historien.
Det er nok ikke så lurt.
Jeg har en idé.
De neste 30 sekundene la oss si akkurat hva vi syns om hverandre
uten at det får følger.
Jeg starter.
Jeg syns du er en fyllefant.
Oi. Hopper rett inn i det.
Jeg syns forholdet ditt til hesten din er upassende.
Skjorta di ser ut som den er fra Wet Seal.
- Jeg spiste donutene. - Du jobber fortsatt i papiravis.
- Du jobber i aviser. - Jeg visste du ikke ville ha meg på festen
men jeg kom likevel.
Du er ikke bra nok til å være Sams venn.
Jeg sa nei da Dennis ba meg ansette deg.
Du ga opp karrieren for en fyr. Må jeg plukke opp restene når det ikke funket?
Jeg endret mening da Sam fortalte at du slet og trengte en sjanse.
Jeg ansatte deg for henne.
Men jeg er sjefen. Gjør du det dårlig, må du gå.
Samme hvem du er venn med.
Greit. Fint å vite.
Det var ikke en morsom lek.
Det er gøyere med familien.
- Er du her? - Ja.
Jeg lukket øynene og håpet at jeg var i Madrid når jeg åpnet dem.
Hva er i veien?
Av en eller annen grunn trodde jeg at jeg bare kunne dra hjem
og fortsette der jeg slapp.
Men alt har endret seg.
Jeg føler meg så løsrevet fra alle.
Hva gjør vi da?
Sitter her og synes synd på deg for resten av evigheten?
Er jeg i helvete?
- Om du er med meg? Antakeligvis. - Herregud.
Jeg orker ikke å høre på klagingen din.
Enten kveler jeg deg med puta, eller så går vi ut.
Kvel meg.
Dette er teit.
Hva gjør vi her? Skal vi liksom dele en bruschetta?
Du trenger ikke de der.
Jeg føler at alle stirrer på meg og lurer på hva som feiler meg
og hvorfor jeg er alene på dette flotte stedet.
La meg si noe.
Jeg var formidabel på piano.
Jeg flyttet til California i 1967.
Jeg skulle skape utrolig musikk.
Jeg endte med å skrive 'Kliss Kliss'...
- Ingen synging. - Det er flaut.
Fordi jeg ville ha mer.
Så jeg ble sint.
Jeg dyttet folk unna. Etter hvert tok jeg meg sammen
og innså at det var folk rundt meg som levde livene sine
og ikke brydde seg om hva livet bør være.
Men heller hva det er.
Da jeg forstod det, endret alt seg.
Se på dama der borte.
Hun er ikke forlegen.
- Hun bare nyter livet i øyeblikket. - Du trenger ikke gjøre dette.
- Hva? - Som fremtidens juleånd,
og si at om jeg ikke endrer meg,
vil jeg ende opp alene, pent kledd og med et fælt turkis kjede.
Eller kanskje du har det på fordi mannen din kjøpte det til deg i Spania som gave.
- Er det kona di? - Ja.
Kjære vene.
Jeg er lei for det. Jeg klarer ikke å komme meg ut av det.
- Jeg er et vrak. - Det er du.
- Takk. - Men det går fint.
Det var jeg også. Før jeg møtte Cricket.
Skulle ønske jeg kunne fortelle henne hvor flott hun er igjen.
Greit.
Unnskyld. Jeg håper ikke dette er rart,
men jeg ville bare si at du ser flott ut i kveld.
Så hyggelig.
Tusen takk.
Jeg elsker halskjedet.
Jeg fikk det av mannen min. Litt glorete, men det får meg til å tenke på ham.
Dette ligner ikke meg,
men ville det vært i orden om jeg tok et glass vin med deg?
Bare om det er tequila.
Sett deg.
Jeg er Nell.
Jeg er Cricket.
Kom inn.
- Hei. - Flere bæsjeposer til Arthur.
Slik at du alltid er klar.
Takk.
Var det noe mer?
Teknisk sett kalles det ikke Asperger lenger.
Det kalles autismespekterforstyrrelse. Det betyr ulike ting for folk.
For meg betyr det at jeg trenger struktur og rutine.
Det er en riktig måte og en feil måte å gjøre ting på.
Ingenting imellom.
Som bæsjeposene.
På en måte. Men jeg er miljøadvokat, så det er ansvarlig.
Verden er i brann nå.
Ja vel.
I tillegg...
Jeg vet at jeg kan være vanskelig å bo med til tider.
- Jeg har blitt fortalt det. - Jeg også.
Da er vi kanskje en god match.
Ha en fin dag.
Hva er tegnene på et godt levd liv?
Vi prøver å beskrive folks liv i én setning.
"Hun var en god journalist".
"Han var en gammel venn og en ny sjef." "Hun var en arbeidende mor."
Det er for mange kyss.
"Han var Kliss Kliss Tyggis-fyren."
Men det finnes ikke én setning som kan beskrive et liv.
Jeg vet vi ikke er der vi bør være, men jeg har en plan. Det tar litt tid...
Livet er komplisert.
Takk, pappa.
Folk er ikke alltid slik vi tror.
Unnskyld
Vi er alle i utvikling.
Også forholdene våre.
De gamle vi prøver å beholde.
Og noen ganger, om vi er heldige,
er det de nye som overrasker oss.
Hei.
Er du klar for å feste?
Det er jeg.
Kom igjen.
- Jeg kan fortelle deg mer nå. - Vær så snill.
"Som Monty Waxberg mente:
Man vet aldri hvor livet vil ta deg.
Så åpne opp hjertet på veien og lytt.
Alle har en historie. Om man bare tar seg tiden til å finne ut hva den er."
Jeg vil si den er bra, men da blir du for ivrig,
så jeg skal bare publisere den
- Greit. - Greit.
Ikke la ordene gå til hodet på deg. Jeg prøver bare å beholde jobben.
Han sa ikke engang farvel. Drittsekk.
Jeg sendte deg neste oppdrag på e-post.
Ei dame som drev dim sum-restaurant i Chinatown.
Skal bli.
Hei. Jeg skal være ærlig, fordi jeg er død.
Din naturlige deodorant funker ikke. Hvorfor er du ikke gift?
Klokka tikker.
Tekst: Elise Hestås