Tizenöt évnyi újságírás után megtanultam, mennyire fontos a hangzatos szalagcím.
Az enyém: „Helyi, 37 éves nő tönkreteszi a saját életét.”
Nell Serrano öt éve lemondott egy ígéretes karrierről,
hogy Londonba költözzön egy férfiért.
Alszom!
Fülig szerelmes volt, míg a képébe nem robbant a dolog.
Most pedig visszatért, és próbál nem kiszáradni.
De hé, kinek kell egy ígéretes karrier,
egy csodás esküvő,
vagy tiszta fehérnemű, amikor bikinialsót is felvehet?
Megint.
A jó hír, hogy a különc lakótársam, akit a Craigslisten fogtam, tök laza,
és kicsit sem passzív-agresszív.
És nekem kell megsétáltatnom a kutyáját, aki szégyenlős kakiló.
A kutya, nem a lakótárs. Az undi.
És emiatt késtem az első napomon a régi melóhelyemről,
de legalább enyém az utolsó parkolóhely. Ettől csak jobb lehet.
Bocsi!
Ki kéne már takarítanom a csomit.
Maradjanak velünk a további katasztrófákért!
Még Nem Házas. - Még Nem Áll Készen.
Még Nem Gazdag. - Még Nem Végzett.
Még Nem Nőtt Fel.
Még Nem Halott.
Késtél, de azt mondtam, még nem álltál át az itteni időzónára,
és vért adsz, oké? Úgyhogy add a kábát!
És ha a másnapost adom? És ha az vagyok?
- Ajándék virág az első napodra. - Na!
A régi munkahelyemen?
- És pár toll a szülinapodra. - Mert egy évvel idősebb vagyok.
- Sportrovat. - Messzire megy.
Nem, azért, mert szeretlek.
Ne lopkodjatok, csajok!
- Nem te vagy a főnököm. - Igaz,
- de a tied igen. Nem fura? - Az furább, hogy bárkinek is
a főnökei vagytok.
Ő az életmódrovatban van,
- úgyhogy az nem számít. - Bocsi!
Mr. Helyi Hírek vagyok, és cikket szerkesztek
a városrendezési szabályok változásáról.
Bocsi, de nem lesz megbeszélésed a...
szandálokról?
Na ide figyelj...
Igazából de, és el fogok késni róla.
- Kávézunk majd? - Aha.
Na és mit kapok? Városi hírek? Bűnözés?
Halál.
Gyászjelentéseket kell írnom?
Ez az új irodád.
Nem szépítem, ez egy gardrób.
Én még annak se nevezném.
Valahol el kell kezdened, Nell.
Kezdd ezzel, az első nekróddal:
Monty Waxberg.
Egy zenész, akinek talán hallottad is a leghíresebb reklámdalát:
- a „Fini-fincsi Rágógumi” dalt. - Gyűlöltem azt a dalt.
Ne a reklámdala alapján ítéld meg az embert, Nell!
Mindenkinek van története, a te dolgod felkutatni.
És ne nyúlj ahhoz a csőhöz! Leégeti a bőrödet.
Ezt én állom, csak várj egy kicsit...
- Add ide! Jesszus! - Oké.
Ezért szeretlek. Még mindig tudod, hogy kell bulizni.
Nem működik a légkürtöd.
Mert ez egy mellszívó pumpa.
Emlékszel, mikor még mutogattam a cickómat?
Most meg etetésre van. Mi történt velem?
Egy menő, dolgozó anyuka lettél, aki világra hozta a két kedvenc emberemet.
Előre szólok, Tilly még mindig a koszorúslány ruháját hordja a suliban,
ne vedd a szívedre!
Alázz csak meg, Tilly!
Ha készen állsz beszélni Phillipről,
egy csomó undok dolgot írtam róla a naplómba,
- amit örömmel megosztok veled. - Asszem kihagyom.
Tudod, hogy ünnepelném inkább a szülinapomat? Bulizzunk, mint régen,
és tegyünk úgy, mintha nem három nap lenne kipihenni.
- Oké? - Oké.
Jaj, ne! Takarj el!
- Ne! Rejts el! - Mi? Miért? Hol? Mi? Ki az?
Skót duda az.
Nell, már nem hívhatod így, oké? Lexi a főnököd.
És bármilyen őrülten is hangzik, mi ketten...
- Felpofozlak. - ...barátok vagyunk.
Mi van? De hát utáljuk!
Tudom. Úgy sajnálom!
Annak köszönheti a munkáját, hogy az apjáé az újság és fél Pasadena.
Tudom, kicsit gazdag és fura,
és azt hiszi, az Old Navy a hadsereg egy ága,
de dolgozó anyaként nehéz más dolgozó anyákkal ismerkedni.
Mi van? Nem is. Mi van Tinával?
Mindig a gyerekiről beszélt. Olyan édes volt.
Azok játékbabák voltak.
Mindenki aggódik Tináért.
- Helló, Tina! - Szia!
BROOKMORE LAKÓHÁZ
Hát ez meg?
Jaj, nem kellett volna!
Reméljük, ebben nincs meggy.
Karamellás.
A Standfordra jártál?
Igen. Miért eszed a barátnőmnek szánt csokoládét?
- Szülinapom van, és azt hittem, az enyém. - Nem.
Undorító. San Diegóba megyek meglátogatni a barátnőmet, csokoládé nélkül.
Sétáltasd meg Arthurt,
és ne mondd, hogy tartsa vissza, használj komposztálható kakizacsit!
És ne állítsd 20 foknál magasabbra
- a termosztátot! - Igenis, kapitány!
- Terveztél valamit a szülinapodra? - Aha.
Eszement bulit csapok, és szerzek pár sörös hordót meg egy reggae bandát,
és a Pelatonod mellett csapatjuk majd.
Nem, itt nem bulizhatsz! A szerződésedben rögzítettük, hogy minden vendéget előre...
- Viccelsz? - Nyilván.
Haver, Aspergered van vagy mi?
Igen.
Tényleg? Istenem, ne haragudj, hogy ezt mondtam!
Nincs. Azt hitted, Aspergerem van?
- Egy kicsit. - Mert az van.
Oké, jó hétvégét!
NYITVA
OKÉZSOKÉ KARAOKE
Köszönöm!
Ejha, 14 dolcsi egy koktélért!
A régi szép időkben a fürdőkádban csináltunk LSD-t, és ingyen adtuk.
Hiányoznak a 90-es évek.
Miért bámulja a telefonját?
Őszintén szólva azon tűnődtem, vajon az exvőlegényem
felköszönt-e, de eddig semmi, úgyhogy...
Tudja, hogy tegye túl magát rajta?
Feküdjön be valaki más alá!
Király. Kösz a tippet!
- Sziasztok! - Hát itt vagy!
- A szülinapos! - Szia!
- Igen. - Szia!
Tudom, semmi ajándék, de beugrottunk a benzinkútra egy kis apróságért.
Skacok!
Óvszer és kaparós sorsjegy?
Mert idén szerencsés leszel!
És istenien fogjuk érezni magunkat, bárki is bukkanjon fel, szóval...
Ki jön még?
Szia, bambi! Bocs, hogy késtem.
Remélem, nem gond, hogy meghívattam magam a szülinapodra.
Dehogy! Mind munkatársak vagyunk.
Nem pont munkatársak.
Csak viccelek.
Bár technikailag mégsem.
- A főnököd vagyok. - Aha.
De szeretném, ha tudnád,
nem akarok olyan vezető lenni, mint apám volt,
aki tartózkodó és befásult volt.
Miután eltörtem a hátam az olimpiai díjlovaglás közben, megtanultam,
hogy az ember csak olyan erős, mint a ló, amelyet meglovagol.
És ti... ti vagytok az én lovaim.
- Lexi! - Megint kiváltságosként viselkedek?
- Igen, amikor lóként utalsz ránk. - Látod? Ezért kellesz.
Istenem, jut eszembe!
Az a hét, amit a családjaink együtt töltöttek a karantén alatt.
Együtt karanténoztatok?
- Aha. - Igen, és olyan jó volt!
Tudom, sokan nem élvezték a pandémiát, de én kivirultam alatta.
Na mindegy, szóval egy este Sammel kinyitottunk egy sauvignon blancot,
és őszintén elmondta, milyennek tűnök néha mások szemében,
és...
Hálás vagyok, hogy ilyen barátom van, mint te.
Számíthatsz rám.
Nem zavar, hogy itt van, ugye?
- Dehogy. Nem. - Jó.
Csak nem tudtam, hogy igazi barátok vagytok.
- Tudom. - De nem gáz.
De jössz egy második bulival.
- Naná. - Oké.
Szereztem két jegyet az Undergroundba most szombatra.
80-as évekbeli bál lesz a téma.
Felvehetném a menyasszonyi ruhámat, te meg a koszorúslány ruhádat.
- Legalább hasznát vennénk. - Jó lenne,
de már van programom szombat estére.
- Lexivel. - Igen, vele.
Majdnem megvolt. Majdnem sikerült.
Nagy tapsot Dennisnek és Skót dudának!
- Skót duda? - Ja, ez volt a beceneved.
Csak egy kis poénkodás régi barátok között.
- Nell, fejezd be! Nell! - Miért? Ne már!
Tudod, skót duda, mert felfuvalkodott vagy.
És skótnak is néztünk.
Úgy kiabáltál, mintha A rettenthetetlenből léptél volna elő. Totál skót.
Ne már! Szerinted is vicces, nem?
Nem csak szerintem az!
Aha, totálisan az. Hozom a táskám.
Oké. Jöhet még egy kör feles.
BROOKMORE LAKÓHÁZ
„Ha ezt olvasod, túl régóta van nyitva a hűtő.”
Istenem!
Hogy jutottam ide?
Tényleg igaz.
Az ember sosem tudhatja, hova sodorja az élet.
Ne jöjjön közelebb! Megölöm.
Felesleges, már halott vagyok.
Azért jött, hogy megöljön?
Kérem, ne öljön meg! Légyszi, ne!
Nem azért jöttem, hogy megöljem.
Monty Waxberg vagyok.
Fini-fincsi rágógumi De jó kis muri
Ta dam! C'est moi.
Nem. A-a! Nem látok halott embereket. Kizárt.
A chilis krumplitól, a sütitől, a piától és a gumicukortól hallucinálok.
Nyugi, Keith Richards!
Ne kötözködjön, maga nem valóságos.
Bemegyek a szobámba, bezárom az ajtót, és elé rakok egy csomó nehéz dobozt.
Nem azért, mert maga valóságos, hanem mert rám fér az edzés.
És amikor reggel felébredek, maga eltűnik. Jó éjt!
Jó reggelt!
Maradjon ott! Hogy jutott át a dobozokon?
Fogalmam sincs. Még sosem voltam halott.
És pisilnem sem kellett, mióta meghaltam, amivel jó sok időt nyerek.
- Jött valaki. - Szabad.
Jól vagy? Most értem haza és sikoltást hallottam.
Te nem...
- Jól vagyok. - Oké.
Összetakarítanál a nappaliban? Tele van óvszerrel.
Naná. Ez pont azért van nálam.
Oké, szuper.
Fun fact: csak maga lát engem.
- Nem! - De igen.
Nem!
Én... Mi történik? Ilyen nincs! Istenem!
Tudom, hogy szomorú meg talán egy kicsit depis is voltam mostanában,
nem gondoskodtam magamról, és talán többet kéne edzenem.
Oké. Ne menjünk el biciklizni?
Nem, köszönöm. Levegőznöm kell.
Siri! Üzenet Samnek.
Bocs, hogy annyit ittam tegnap este. Nem kávézunk egyet később?
Ne akarjon itt enni!
Egy szó: csóthányok.
Nem!
Induljon! Taposson bele!
Nell! Szálljon ki! Ez a férfi ölt meg.
- Mi? - Viccelek. Prosztatarák vitt el.
Ne kövessen már!
Istenem, elég! Mit tegyek, hogy békén hagyjon?
Nem tudom. Fogalmam sincs, miért vagyok itt.
Se szabályok, se utasítások. Rémesen vezetik ezt az egészet.
Oké, láttam filmeket.
Biztos van valami varázsszó, amit ha kimondok, továbblép.
Például: „felmentem az elcseszett élete alól.
Lépjen be a fénybe, Carol Anne!”
Hogy az én életem van elcseszve?
Igen. A maga élete.
Írtam magáról, és nem más, mint egy halott, kétszer elvált zenész,
aki egy reklámdalt írt, amitől megutáltam a rágót!
Aha. És mi van magával?
Egy napja követem, de ennyiből is látom, hogy nem nagy kapás.
Túl sokat iszik, féltékeny mások boldogságára,
és szó szerint elmenekül a problémái elől.
Ezt nem csinálom. Nem fog pszichoanalizálni egy halott.
Látja? Megint menekül.
Nem is... Nem!
Kösz szépen! Nem vettem észre, hogy Sam hív.
Szia! Megkaptam az üzidet.
A tegnap kicsit eldurvult.
Tudom, hogy régen nem bírtuk Lexit,
de nagyon jó barátom lett, amíg nem voltál itt.
Plusz ő a főnököd. Úgyhogy a helyedben én bocsánatot kérnék tőle.
Na mindegy, gondolom, később beszélünk.
És most hogyan tovább?
Mi?
Nem semmi irodád van, Lexi.
Igen, ez a ló rúgott meg, Todd.
Így biztos nem feledkezem meg a kudarcaimról.
Mit tehetek érted?
Hoztam egy pár engesztelő fánkot.
Tegnap este nem voltam a toppon, és bocsánatot akartam kérni,
és ígérem, professzionálisabb leszek.
- A pihenőből csórtad ezeket? - Nem. Miért?
Többe beleharaptak, és az van írva a dobozra, hogy „pihenő”.
Akkor igen, onnan.
Oké, bocsi. Szia!
Ez elég gyatra bocsánatkérés volt.
Nyilvánvalóan szeretnél nekem mondani valamit, úgyhogy viselkedj riporterként:
ne kímélj a részletektől!
Ez nem jó ötlet.
Van egy ötletem.
Fél percünk van, következmények nélkül elmondani, mit gondolunk a másikról. Na?
Én kezdem.
Ciki vagy részegen.
Ejha! Nem kertelsz.
Enyhén betegesnek tartom a lovaddal való kapcsolatodat.
Úgy néz ki a felsőd, mint amit a turiban vettél.
- Én ettem bele a fánkokba. - Még mindig egy újságnál dolgozol.
Te is egy újságnál dolgozol.
Tudtam, hogy nem örülnél, mégis meghívattam magam a bulidra.
Nem érdemled meg, hogy Sam barátja legyél.
Amikor megkértek, hogy vegyelek fel, nemet mondtam.
Egy pasi miatt lemondtál a karrieredről,
és amikor nem jött össze, meg kéne sajnáljalak?
Csak azért gondoltam meg magam, mert Sam szerint nagyon nem voltál jól.
Miatta vettelek fel.
De a főnököd vagyok, és ha rosszul teljesítesz, kirúglak.
Nem fog érdekelni, kik a barátaid.
Oké, jó tudni.
Egyébként ez nem jó játék.
A családoddal tényleg murisabb.
- Itt van? - Aha.
Folyton azt remélem, ha kinyitom a szemem, Madridban találom magam.
Miért szomorkodik?
Hülye voltam, azt hittem, ha hazajövök, mindent ugyanott folytathatok,
de... minden megváltozott,
és úgy érzem, mindenkitől elhidegültem.
És akkor hogyan tovább?
Az örökkévalóság végéig itt ücsörgünk és sajnáltatjuk magunkat?
A pokolban vagyok?
- Ha velem van, valószínűleg. - Istenem!
Nem bírom tovább hallgatni a hisztijét.
Vagy megfojtom azzal a párnával, vagy kimozdulunk.
Fojtson meg!
Ez hülyeség.
Mit keresünk itt? Megfelezünk egy bruschettát?
Arra nincs szüksége.
Úgy érzem, mindenki engem bámul, és azon tűnődik, mi bajom van,
és miért vagyok tök egyedül egy ilyen gyönyörű helyen.
Elárulok valamit.
Tehetséges zongorista voltam.
A Szerelem nyarán költöztem Kaliforniába, és csodás dalokat akartam költeni.
Végül a „Fini-fincsit” írtam meg...
- Ne énekeljen! - Tudom, ciki.
Mert sokkal többre vágytam.
És bedühödtem,
és mindenkit eltaszítottam magamtól, de végül kikecmeregtem az önsajnálatból,
és rájöttem, hogy az emberek körülöttem élték az életüket,
és nem az érdekelte őket, milyen lehetne az élet,
hanem hogy milyen.
És amikor erre rájöttem, minden megváltozott.
Nézze meg azt a nőt ott!
Nincs zavarban, csak élvezi az életet, a jelent.
Nem kell ezt csinálnia.
- Mit? - Átmenni a karácsony szellemeibe,
hogy azt higgyem, ha nem változok meg,
én is egyedül találom magam egy puccos ruhában és egy ronda türkiz nyakláncban.
Vagy talán azért viseli, mert a férje vette magának Spanyolországban.
- Ő a felesége? - Igen.
Istenem!
Ne haragudjon!
Nem bírok kivetkőzni magamból.
- Kész katasztrófa vagyok. - Igen, az.
- Kösz! - De semmi baj.
Mert én is az voltam.
Cricket előtt.
Bár elmondhatnám neki még egyszer, milyen gyönyörű!
Oké.
Elnézést! Remélem, nem találja túl furának,
de úgy éreztem, muszáj hallania valakitől, milyen gyönyörűen néz ki ma este.
Ilyet se hallok minden nap.
Köszönöm!
És nagyon tetszik a nyaklánca.
A férjemtől kaptam.
Kicsit csicsás, de rá emlékeztet.
Nem jellemző rám, hogy ilyet kérjek,
de nem csatlakozhatnék önhöz egy pohár bor erejéig?
Csak ha tequilát iszunk.
Csüccs!
Nell vagyok.
Cricket.
Szabad.
- Szia! - Hoztam kakizacsit Arthurnak,
hogy felkészült legyél.
Köszönöm!
Akartál még valamit?
Technikailag már nem Asperger-szindrómának hívják,
hanem autizmus spektrumzavarnak.
Másban nyilvánulhat meg az embereknél,
de nálam azt jelenti, hogy szükségem van a rutinra.
Lehet jól és rosszul csinálni valamit,
és nincs köztes rész.
Mint a kakizacsi.
Például. De környezetvédelmi ügyvéd vagyok, így felelősségteljes.
A világ lángokban ég.
Aha.
És...
tudom, hogy néha nehéz együtt élni velem,
másoktól is megkaptam.
Velem is.
Talán mégis jó páros vagyunk.
További szép napot!
Mikor mondhatjuk, hogy valakinek jó élete volt?
Egy mondatban próbáljuk összefoglalni mások életét:
„Sikeres újságíró volt.”
„Egy régi barát és egy új főnök volt.”
„Dolgozó anya volt.”
Ez már túl sok puszi!
„Ő volt a Fini-fincsis pasi.”
De lehetetlen egy mondatban összefoglalni egy életet.
Tudom, nem ott tartunk, ahol kéne,
de van egy tervem. Csak egy kicsit tovább tart...
Mert az élet bonyolult.
Kösz, apa!
És nem mindenki az, akinek gondoltad.
Sajnálom
Az az igazság, hogy mind változunk,
ahogy a kapcsolataink is.
A régieket megpróbáljuk megtartani.
És néha, ha szerencsések vagyunk,
az újak lepnek meg minket.
Szia!
Készen állsz kibulizni magunkat?
Naná.
Ez a beszéd, csajszi.
- Mesélhetek a 80'-as évekről. - Légyszi!
„És, ahogy Monty Waxberg is hitte,
nem tudhatjuk, hova sodor minket az élet,
úgyhogy tárjuk ki a szívünket útközben, és figyeljünk!
Mindenkinek van története.
Csak rá kell szánnunk az időt, hogy kiderítsük, mi az.”
Ha azt mondom, jó, csak szakszervezetet indítanál,
úgyhogy egyszerűen csak feltöltöm.
- Oké. - Oké.
Ne szálljon el a szép szavaktól, vénember! Csak próbálom megtartani a melómat.
El sem búcsúzott.
Mekkora tuskó!
Elküldtem az új megbízásodat.
Egy sikeres dim sum éttermet vezető nő Chinatownból.
Rajta vagyok.
Szia!
Őszinte leszek, halott vagyok.
Ez a természetes dezodor nem működik. És miért nem vagy még házas?
Ketyeg az óra.
A feliratot fordította: Győri Edina