Jó reggelt! Egy neked.
- Köszi! - És egy nekem.
Ez egy jó nagy kávé.
Tizenhárom eszpresszó van benne.
Kiborítóak a napjaim. Nehéz nem hazavinni a melót.
Ellenőriztette a szén-monoxid érzékelőjét?
Gázszagot érzek.
Fél, hogy még jobban meghal?
És mit tud a robotikáról?
Fun fact: a „robot” szó a cseh „robotából” jön,
ami kényszermunkát jelent.
Legalább az egyikünknek nem kell szívbetegség miatt aggódnia. Most még.
Nem tesz jót a fejemnek, hogy nekrológokat kell írnom.
- Totál átérzem. - Tényleg?
Nem. Bocsi! Én imádom a melómat.
Ne sajnáld, hogy életvezetési szerkesztő vagy,
egy hatalmas, világos, oxigénnel és méltósággal teli irodával.
És örülj neki, hogy a bizarr gyakornok nem téged bámul és követ mindenhova.
Ó, igen, Mason.
Mindenkinél jobbnak hiszi magát, csak mert a Dartmouthra járt.
Elég magabiztos ahhoz képest, hogy az anyja fuvarozza.
Az ő generációját sosem zaklatták a gimiben.
Legyőzhetetlenek.
Ó, szia! Én...
A másik gyakornok vagy, akit örömmel győzök le.
Oké. De nem vagyok gyakornok.
Akkor miért kaptad meg az irodámat?
- A gardróbot? - Azt, gyakornok.
Biztos azért, mert kábé 25 évvel idősebb vagy nálam, és megsajnáltak.
- Ugye tudod, hogy kapok fizetést? - Akkor sem csórhatod el a szekrényemet!
Ezzel kezdetét veszi a gyakornokok párbaja. Csak egy maradhat életben.
Még egyszer, nem vagyok...
Nem érdekes.
Még Nem Boldog. - Még Nem Házas.
Még Nem Gazdag. - Még Nem Végzett.
Még Nem Nőtt Fel.
Még nem halott.
Bár én is szeretnék valamit annyira, mint Tina a salátáját!
- Van két gyereked. - Aha.
- Állítsátok le a nyomdagépeket! - Ugye tudja, hogy azt már nem használunk?
Amikor ezt mondja, általában az apja hívta, és nem jók a számok.
Most beszéltem apámmal telefonon, és az újság számai nem túl jók.
Ez ijesztő. Beszélsz lexiül.
Csökkent az olvasottságunk.
Magunkra kell irányítanunk a figyelmet.
Kell az a... klikkiti-klikkiti bumm-bumm.
Szociálisan releváns, aktuális sztorik.
Te! Te fiatal vagy. Mit tolsz? Írhatnánk arról.
Loratadint és ha kell, inhalálót is használok.
Ezen változtatunk. Leleplező cikket írunk. Iratkozz be az Eufória Gimibe!
Valaki mikrofonozza be!
Lexi! Lexi, drágám! Emlékszel? Az Eufória Gimi nem igazi gimi.
Igaz. Köszönöm!
A lényeg, hogy jobb hírek kellenek, oké?
És egy jó sztori bárhonnan jöhet.
Tina, hagyd már a salátát!
Gyerünk! Kinek van ötlete?
Ne nézz rám! Beleolvadok az árnyékokba.
Nekem lenne ötletem.
Jaj! Kizárt.
Valami fiatalos kell ide. Te öregekről és halálról írsz.
Ez fájt. Hacsak ez nem valami mást jelent.
- Nem. - Akkor ez fájt.
Kopp-kopp! Ejha!
Nem, elkeserítő.
Szóval szólsz Lexinek, hogy rakjon át máshova, véget vetve a rémálmomnak?
Megtenném, ha tehetném, de nem tehetem.
De fel a fejjel! Igazi különlegességet hoztam.
- Jobb lesz tőle az irodám szaga? - Nem, az beleivódott a falakba.
Aha.
Itt az új megbízatásod.
Jane Marvel. Az Engedd szabadjára a belső tigrisedet-sorozat írója.
Ez segített coming outolni.
Bár asszem összekevertem pár zsargont,
mert apám azt hitte, csatlakozom a tengerészethez.
Na mindegy. Boldog nekroírást!
„Építsd fel az önbizalmadat, és válj fenséges tigrissé 36 lépésből.”
„Jane Marvel.”
Helló, tigris!
Készen állsz elérni a vágyott sikert, és arra a sikerre vágyni, amit elértél?
Jaj, anyám! Oké.
Szóval mi vagy te? A spirituális tanácsadóm?
Hasta mañana, Becky!
Angyal vagy?
Hajrá, Vernon!
Talán én vagyok az. Az hihetőbb lenne.
Sok sikert az MR-hez, Serena!
Nem! Elegem van a szellemekből. Nem jön velem.
Szellem?
Hűha! Ez jól jön.
Mi jön most?
Nézze, hölgyem, megmondom, mi lesz:
egy-két napig követ és idegesít, míg meg nem írom a nekrológját.
Beteszik az újságba, de senki sem olvassa el,
nekem lesz egy enyhe pánikrohamom, maga meg továbblép.
Éltem már át furábbat is.
Szerencsémre az új barátomnak borbárja van, úgyhogy oda megyek,
és a Zinfandelig bezárólag mindent megkóstolok.
Cricket borázisa
Tessék.
Cricket, imádom ezt a helyet!
Gyönyörű.
Minden van benne: te, jó légkör, alkohol.
Montyval egy borkóstolón találkoztunk Spanyolországban.
Mindig is arról álmodoztunk, hogy saját helyet nyitunk.
Így is lett. Ő meghalt, de én itt vagyok.
Hogy bírod?
- Jól vagyok. - Igen?
Minden vásárlónk olyan kedves és tapintatos.
De édes!
- Az idegeimre megy. - Mi?
Nem! Jólesik az együttérzés, tényleg,
de bár ne járnának körülöttem lábujjhegyen, lennének inkább őszinték!
Nem igaz, hogy ezt csináltad!
Köszönöm, hogy jöttetek.
Őszinte részvétünk.
Ne felejtsd, hogy a gyász hullámokban jön!
A francba már, Nell! Ne kezd te is!
Csodás metafora volt. A gyász olyan, mint a tenger.
Akkor legyél ilyen!
BROOKMORE LAKÓHÁZ
Hasadra süt a nap!
Ne! Istenem!
Mielőtt az égi dzsungelbe küldenek,
úgy döntöttem, te leszel az utolsó tanítványom.
Nem, kösz! Én megvagyok.
Nem azért keltünk fel, hogy feladjuk.
A munkabeli élethelyed kietlen volt, úgyhogy remélem, a magánéleted jobb.
Igen! Peloton!
Ne becsüld alá az edzés erejét a dzsungelben!
Tudtad, hogy a párducok napi 30 kilométert tesznek meg cikcakkos útvonalban?
És müzlit is esznek?
Reggelt, Nell!
Helyes, férjnél vagy. A 3. CD-t kihagyhatjuk.
Megegyeztünk, ha itt akarsz lakni, reggel 8 előtt megsétáltatod Arthurt.
- Felnőtt lakótárs. Nyilván. - Örülök, hogy felhoztad a szabályokat.
Szeretnék egy kiegészítést, miszerint elviszed innen a Pelotont,
hogy lehessen egy rendes konyhaasztalunk.
Miért? Sok helyen tudsz enni. A szobádban.
Vagy a kanapén, ha rá raksz egy pokrócot.
A fürdőben is ehetsz, ha szörnyeteg vagy.
Vagy a pulton, ha nem lenne tele a fura kis papírhalmaiddal.
Ezek fontos jogi dokumentumok, oké?
Egy ügyön dolgozom.
Ne tedd oda a táladat!
Az én melóm is fontos, mégsem sajátítom ki az étkezőt.
Tényleg?
Te is megakadályozod egy stadion építését egy mocsárvidéken,
ami a veszélyeztetett Willow légykapónak ad otthont,
ami a mocsaras területeken szabályozza a rovarpopulációt?
Ha akarnám, megtehetném.
Én egy élőlényt próbálok megmenteni, nem olvasónaplót írok halottakról.
Oké. További szép napot!
Tényleg hagyod, hogy ez a nagyra nőtt brokkoli így átgyalogoljon rajtad?
Nem hagyok én semmit.
Rajta van a spektrumon, az őszinteség a személyisége része.
Megnéztem róla egy TikTokot.
- Szia! - Szia!
Hoztam salit. Gondoltam, a fényűző irodádban ebédelhetnénk.
Jó lenne, de Lexi beiktatott egy szerkesztői meetinget,
és homárt hozatott.
Azt hiszi, a drága kaja jobban motiválja az embereket.
És így van.
De nyúlok majd neked, oké?
Eufória kölyök! Te is jössz!
Máris van becenevem.
Sam, isteni a nadrágod! Gyere be!
A gyakornok is megy? Ő csak egy gyakornok!
A kispadon ragadtál a salátaevőkkel.
Nem igaz, hogy Masont meghívták!
- Egészségetekre! - Egs!
Amikor az újságnál kezdtem, fényes jövő állt előttem.
Ha nem költözök Londonba Phillippel, én is ott lehetnék.
Azt mondom, amit Dermot Mulroneynak is mondtam:
„Nem számít, mi lehetett volna, mert nem az lett.”
Dermottal más utat járunk.
Én...
És kezd elegem lenni abból, hogy holtakat hallgassak.
Akkor tégy valamit ellene!
Ne már! Hallotta Lexit. Nem érdeklik az ötleteim.
Azt hiszed, a tigris csak vár, hogy egy pufók baba
besétáljon a dzsungelbe?
Nem, persze, hogy nem!
Beballag a faluba és elragad egyet, egyenest az anyja csecséről!
Amikor meghallottam, hogy Edward milyen ügyön dolgozik,
a Willow légykapó megmentésén,
egyből arra gondoltam, milyen jó cikk lehetne belőle.
Igen. Írd meg a cikket! Tripla győzelmet jelentene.
Te új munkát kapsz, én győzedelmeskedem,
és nem kell többé szellemekkel lógnod.
A fenébe vele!
Jane, változtasson tigrissé!
Oké, ez jó lesz.
Régóta nem írtam semmi jelentőségteljeset.
- Menni fog, ugye? - „Menni fog, ugye?”
Ha nem lennék szellem, felképelnélek.
- Csak egy kis lökés kell. Indítsd el! - Oké.
A dzsungel, a természet kísérleti terepe.
Ölj vagy halj meg! Mi a te dzsungeled?
Tán az irodád, a hálószobád, a templomod...
Oké, várjon! Ez milyen hosszú?
Tizenhét és fél eszméletlen órás.
Erre nincs időm!
Fussuk át a lényeget!
Első lépés: az álmok csak kívánságok.
Tűzd ki a célt és dolgozz meg érte!
Nyolcadik lépés: a „nem” csak egy „igen”, ami még nem tudja, hogy az.
Képviselő, még egyszer megkérdezem:
mennyi adójóváírást kap a város a stadion után?
Nem tudok így dolgozni.
Szerzünk egy kis kokót?
A pultról beszéltem.
Állj!
Miért van több csavar, mint lyuk?
Tizenhetedik lépés: ha jelentéktelennek érzed magad, tűnj ki valamivel!
Van jó vastag betéted?
- Nem tudom, az hogy fog... - Tudtam. Hozd őket!
Gratulálok!
Ugorhatsz a második CD-re!
Mi folyik itt?
Az ügyedről írok egy cikket.
A Willow légykapók hálásan köszönik, de miért raktad arrébb a biciklimet?
Mert én is itt élek.
És ha lehet egy biciklid, ami egy helyben áll,
nekem is lehet egy Flürskyduröm, amin reggelizhetek.
Nehéz beszélgetni veled,
amikor úgy nézel ki, mint egy gyerek, aki próbál bejutni egy 18 karikás filmre.
Az első CD-s Nell elviselné az őszinteségedet,
de most én leszek őszinte.
Túl sok hülye szabályod és észszerűtlen elvárásod van,
és baromi idegesítő együtt élni veled.
Értem.
Szép munka!
Eljött az utolsó lépés ideje.
Használd ki az összes erőforrásodat!
Ez elég merész döntés egy sima szerdához.
Csak kipróbálok valamit.
Azt látom.
- Helló! - Cricket!
Bemutatom a legjobb barátomat, Samet.
- Szia! - Ő segített állást szerezni az újságnál.
Akkor neked köszönhetem, hogy Nell felbukkant az életemben.
Gyönyörű nekrológot írt a férjemről, Montyról.
Őszinte részvétem a veszteségedért.
De ne feledd, amikor becsukódik egy ajtó, kinyílik egy másik ablak.
- Köszönöm! - Nagyon szívesen.
- Az empátia a szupererőm. - Tutira.
Leleplező cikket írtam a mocsárnál épülő baseballstadion körülötti korrupcióról,
és soha nem írtam még ilyen jót.
Mutasd meg Lexinek!
Nell!
Hallottad. Pont ilyen sztorikat akar.
És barátok vagytok.
Beszélsz a nyelvén.
Alig kaptad meg a nekrós melót, miért akarsz máris máshova átnyargalni?
Két perc. Ez egy kétperces plank volt.
Tényleg nem tudom megmagyarázni, de valami mást kell csinálnom.
Szeretlek, de úgy hangzik, csak át akarsz ugorni pár lépcsőfokot.
Nem ért minket. Dobd ki!
Igazad van. Nem kellett volna felhoznom.
Nem olyan nagy szám a cikk. Igyuk meg az ebédünket!
Jól van.
Találunk más utat.
Tina! Ki tölti fel a cikkeket az újság weboldalára?
Ejha, nem semmi az a saláta.
Köszönöm!
Minden átmegy a részleg szerkesztőjén,
aki továbbküldi az internetes feltöltési mérnöknek.
- Őt még nem ismerem. - Mason az.
Beállította Lexi telefonjának betűméretét, úgyhogy Lexi IT istennek hiszi.
Szia!
Olajosnak tűnsz.
Igen, tegnap egy kicsit túltoltam a forró vajat.
Nem tett jót a testemnek. Oda a bambuszlepedőm.
Undi.
De a tekintetedet látva minden kortyot megért.
Pont ezért jöttem.
Fejezzük be a versengést, és inkább támogassuk egymást!
- Miért? - Benne vagy? Szuper.
Fel kéne töltened egy cikket, mert Dennis nem ér rá,
de fel szeretné tölteni.
Ez nagyon jó érzés. Örülök, hogy barátok vagyunk.
- Hazudsz. Nem teszem meg. - Mi?
Hacsak...
- Oké. Nyögd ki! Mit akarsz? - Ötezret és egy Miatát?
- Nem! - A régi irodámat?
- Jó. - Ez az!
Ez az!
Öröm volt kevésbé szánalmassá varázsolni.
Igen. És ha maga az utolsó halott, akivel beszélek, ez fura élmény volt.
Tudom.
STADION BOTRÁNY
- Bumm! Megcsináltad! - Igen. Visszatértem, bébi!
- Mit műveltél? - Mi?
Lexi látni akar minket az irodájában.
Mert olvasta a cikkemet?
És imádta?
És előléptetést kapok? Meg egy kis homárt?
Az Engedd szabadjára a belső tigrisedet-CD ára nem visszatéríthető.
Levettük a cikkedet.
Nonszensz, amit műveltél. Egy hiba és beperelhettek volna minket.
És undorító ez a blézer. És nyári eső illatod van.
A vállam.
Nell, Nell, Nell! Hogy betűzöd? N-nel vagy K-N-nel?
Az meg mi?
Az esélyek könyve.
Jegyzék a munkavállalóimról, és hány esélyük van még
- a kirúgás előtt. - Nekem mennyi van?
Öt.
Nell, neked egy volt.
Az öt máris tök jól hangzik.
Mindig barátok leszünk.
Várj, várj, várj!
Pár éve elköltöztem és elcsesztem az életemet.
És habár nagyon is értékelem ezt a munkát,
mióta nekrológokat írok, furán megzavarodtam,
és még nem írtam meg életem művét.
Tudom, hogy értékesebb lennék az újságnak oknyomozó újságíróként.
Asszem nem értelek.
Lexi, Nell azt mondja,
hogy megadhatja neked a klikkiti-klikkiti bummot,
és ha megfosztod ettől az esélytől, nem tudja bebizonyítani,
hogy megadhatja a zipet a zap-zophoz.
Na, így már értem. Miért nem ezzel kezdte?
Sam, kapsz még nyolc esélyt.
Az egyiket felhasználhatom, hogy elmondjam, Nell milyen remek író?
Biztos az.
Rengeteg e-mailt kapok, amikben a nekrológjait méltatják.
Valamiért megérintetted az olvasóinkat.
Micsoda? Várj! Tényleg?
Igen. A legtöbben ugyanazt mondják:
hogy úgy érződik, tényleg ismered azt, akiről írsz.
Ezért is kell folytatnod a munkádat.
Kivéve persze, ha nem akarod, mert akkor visszalapozok ide...
Nem, akarja! Nell, bólints!
Fel és le! Szuper. Gyere! Köszönjük!
Nem gondoltál még rá, az elismerésekről is vezess egy könyvet?
És te a rossz ötleteidről?
Köszi!
Kösz, hogy megmentettél. Én csak...
És még fel is adtad értem az egyik esélyedet.
Viccelsz? A gyereke megharapta az enyémet, igazából végtelen esélyem van.
- Menő! - Ugye?
Asszem csak arra koncentráltam, mit nem csinálok,
és fel se tűnt, hogy valami jót teszek.
Igen, néha ezt csinálod.
- Tényleg? - Bizony.
Úgy érzed, nem értél el eleget, így inkább fejest ugrasz valami másba.
Most is ezt csináltad.
És akkor is, amikor mindent eldobtál, és Phillip miatt elköltöztél.
Talán ideje türelmesnek lenned, és élvezned, amit csinálsz.
- Itt? - Igen, itt!
Tudod, velem.
Figyu, hiába beszélek lexiül, még mindig nell az anyanyelvem.
- Szeretlek! - Szeretlek!
Szívesen.
Miért? Majdnem kirúgatott.
Vagy elértem, hogy arra a sikerre vágyj, amit már megkaptál?
Maga rém fárasztó.
A hat volt férjemből öt ugyanezt mondta.
Izgatott vagyok, hogy magáról írhatok.
Kezdjük azzal, hogy mikor jött rá, hogy tehetsége van ehhez?
Remek sztori! Egy szemeszter erejéig zoológiát tanultam az Arizona Egyetemen,
és nem szerettek a szüleim.
Szia!
Arrébb viszem a Flürskydurömet.
- Kösz! - Nincs mit.
Bocs, hogy idegesítőnek neveztelek.
Nem gond. Egyébként is jobb, ha egyenesek velem az emberek.
Istenem!
A barátnőm állandóan idegesítőnek nevez.
Azt is mondta, hogy a nekrológok nem olvasónaplók a holtakról,
mert segítenek továbblépni,
amire eddig nem is gondoltam, de végül is igaz.
Igen. Én is kezdem így látni.
- Kiklipszelek. - Oké.
Ha együtt fogunk élni, dolgoznunk kéne a kommunikációnkon.
Benne vagyok.
Talán segít megértenem az irracionális hangulatváltozásaidat is.
Meg az asztalmániádat.
- Sokáig fogom ezt hallgatni? - Az autisták utálják az asztalokat.
- Tényleg? - Dehogy, viccelek. Könyörgöm, légyszi...
ne a TikTokról informálódj!
De annyira gyors és trendi!
- Szia! - Szia!
Itt is van az új kedvenc vevőm!
Edward, bemutatom a barátomat, Cricketet.
Örülök, hogy megismerhetlek.
Hallom, elhunyt a férje.
Most mondtam, hogy ne említsd meg!
Szívás lehet. De még jó bőrben van. És fiatal.
Sok éve van még hátra. Mennyi? Úgy húsz?
Edward! Cricket, ne haragudj!
Dehogy, imádom. Végre egy kis őszinteség.
És igaza van. Még mindig jó vagyok.
De itt van. Magányosan. A férje halott. Meghalt.
Igen. Elkeserítő.
- Totál kár érte. - Igen.
Szánalmas vagy, öreglány.
- Nell, most vesztette el a férjét! - Azt hittem, hogy...
Mit hittél?
Csesszétek meg!
Meghalt.
- Én... Te ne... - Meghalt.
- Nem vagy semmi, tudtad? - Tudod, mit?
A feliratot fordította: Győri Edina