‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫זאת זירת הפשע.‬
‫אתה חש במשהו שעולה?‬
‫כן.‬
‫זה חזק מדי.‬
‫אמו של הקורבן מתאבלת.‬
‫היא איבדה את בנה בצורה מחרידה.‬
‫ומגיע לה לדעת מה קרה.‬
‫המטרה שלי היא לתת לה בהירות ותשובות‬
‫בצורה שתאפשר לה להמשיך בחייה‬ ‫בתחושה של החלמה.‬
‫זה עולה חזק כתחושה של פגע-וברח.‬
‫אני לא מרגיש שזה קרה במקום אחר‬ ‫והוא הושלך כאן.‬
‫זה לא דבר כזה.‬
‫- פרק 3: רולטה רוסית -‬
‫הרגשתי על סף התקף חרדה כמעט.‬
‫ועם כל התנועה והמכוניות שחלפו על פניי,‬
‫הרגשתי כאילו אני חוזר לזמן שהוא מת בו.‬
‫כן.‬
‫אני תוהה אם הוא שמע מוזיקה או משהו,‬
‫אני מרגיש שדעתי מוסחת,‬ ‫רק כך אני יכול לתאר זאת.‬
‫כן, טוב.‬ ‫-אז אצטרך לשאול את אימא אם היא יודעת‬
‫אם היה לו הרגל להאזין למוזיקה בזמן ההליכה.‬
‫אני בטוח שהאדם שעשה את זה מודע לכך.‬
‫אז האיש שפגע בו, זה היה ברור כשמש.‬
‫אף שהתחושה היא שמדובר בתאונה,‬
‫אני מרגיש גם שהאדם שעשה את זה‬ ‫לא חש שיש ערך לחייו בכלל,‬
‫ולא הייתה לו שום בעיה להמשיך לנסוע.‬
‫כלומר, זו שנאה.‬
‫שנאה חזקה.‬ ‫התחושה היא ש"אני לא עוצר אפילו".‬
‫כן.‬ ‫-"לא אכפת לי בכלל."‬
‫עם המידע הזה, יעזור מאוד‬
‫שאוכל לדבר עם אימא.‬ ‫-בהחלט.‬
‫ולראות מה עוד עולה.‬ ‫-זה יהיה נהדר.‬
‫תודה שהבאת אותי לכאן היום.‬
‫נסעתי לפגוש את אמו של ארון‬ ‫וקיוויתי להתחבר לבן שלה‬
‫בצורה שונה מזו שחוויתי בזירת הפשע.‬
‫מדובר באם אבלה,‬
‫ועל אף הנסיבות המסתוריות‬ ‫שהובילו למותו של בנה,‬
‫היא זקוקה לעזרה,‬
‫היא זקוקה לתיקוף,‬
‫ולתחושה של חיבור מחדש.‬
‫- עד היום, המשטרה לא הצליחה להכריע‬ ‫האם מדובר בעבירה -‬
‫- שגרמה למותו של ארון,‬ ‫והחקירה נותרה פתוחה. -‬
‫אספר לך מה קרה.‬ ‫-בסדר, תודה.‬
‫נתראה בקרוב.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫תודה לך.‬
‫פניתי לרובין כי המעגל הזה לעולם לא ייסגר,‬
‫אבל אני זקוקה לשלווה, לצדק.‬
‫אני צריכה שהאנשים שעשו את זה, או חלק מזה,‬
‫יקבלו על עצמם את האחריות למה שהם עשו.‬
‫שלום, אני טיילר.‬
‫מה שלומך?‬
‫זה בסדר. תני לי חיבוק. אני יודע.‬
‫אין מצב.‬ ‫-אני יודע, זה מציף מאוד.‬
‫זה בסדר. מה שלומך?‬
‫אלוהים.‬ ‫-נעים להכיר אותך.‬
‫אני יודע שזה מציף. הכול בסדר.‬
‫הכול בסדר.‬ ‫-אני צריכה לשבת.‬
‫כן, בואי נשב.‬ ‫-אלוהים.‬
‫בהחלט. נוכל לשבת כאן. חשוב שתרגישי בנוח.‬
‫אני שמח להיות כאן איתך.‬
‫תודה רבה.‬
‫אנשים לפעמים מביאים חפצים,‬ ‫או רוצים שאאחוז בחפץ כלשהו.‬
‫יש לך משהו כזה?‬ ‫-כן.‬
‫אז את יכולה להביא.‬ ‫-בסדר, כן.‬
‫מדהים. אני אוהב. מגניב מאוד.‬ ‫-אלו עניבות.‬
‫תודה. משגע.‬
‫אניח הכול כאן ואולי אגע בהם מדי פעם,‬
‫רק כדי לעזור ליצור את החיבור.‬
‫נראה מה יעלה.‬ ‫-בסדר.‬
‫רק כדי שתדעי, כי אני יודע שאת לא מודעת‬
‫למה שעשיתי קודם,‬
‫אבל הלכתי למקום שבו בנך נפטר.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני מצטער מאוד שעלייך לחוות את זה.‬
‫אבל הלכתי לשם במטרה להתרשם,‬
‫וחשתי אהבה חזקה.‬
‫הוא הרבה יותר ממה שקרה לו.‬
‫אז אני צריך לדבר על כמה אנשים שעולים.‬
‫כן, אדוני.‬
‫כשמדובר בצד המשפחתי של אמך,‬
‫יש כמה אנשים מהצד המשפחתי של אמך‬ ‫שרוצים להתבטא,‬
‫והם ביחד, והם שמחים, והם עם הבן שלך.‬
‫זה יישמע מוזר אולי, אבל היו מקרים‬
‫בצד המשפחתי של אמך של חזרה על שמה של אישה?‬
‫שני שמות שמתחילים ב"איי".‬
‫אנחנו מכירים שני שמות שמתחילים ב"איי"?‬
‫תוכלי לומר לי מה הם?‬
‫אייריס.‬ ‫-בסדר, ואז?‬
‫אייריס.‬
‫אייריס ואייריס.‬ ‫-אייריס ואייריס. פעמיים…‬
‫זה ה"איי" הכפול.‬
‫זה מוזר. זה מופיע בצורות שונות.‬ ‫-אלוהים.‬
‫יש כמה דברים.‬ ‫אני קולט חיבור של פעמיים שמונה.‬
‫אז זה בסדר, אבל יש שמיניות.‬
‫אני רואה שמיניות שוב ושוב.‬
‫זה בדרך כלל קשור לגיל,‬
‫או למספר,‬ ‫אבל זה גם יכול להיות קשור לחודש אוגוסט‬
‫שיש לו חשיבות כלשהי בתוך המשפחה.‬
‫נשמע הגיוני?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫ארון נולד ב-8.8.95.‬
‫אני רואה שמיניות כל הזמן.‬ ‫-כן.‬
‫כשאני נוהגת, שמונה.‬ ‫-כן.‬
‫הוא עולה,‬
‫הוא מנסה לגרום לי לצחוק כשהוא עולה.‬
‫הוא עושה פרצופים מצחיקים, וכשהוא עולה,‬
‫יש תחושה של שמחה גדולה.‬
‫יש לו חיוך גדול.‬ ‫-זה הבן שלי.‬
‫דומה לחיוך שלך.‬ ‫-כן!‬
‫יש תחושה שאם הוא יכול‬ ‫לבחור למי להיות דומה,‬
‫הוא רוצה להיות דומה לך.‬ ‫כלומר, "אם עליי להיות דומה למישהו,‬
‫כבוד גדול הוא להיות דומה לאמי".‬
‫זה התינוק שלי.‬ ‫-כן.‬
‫הוא מעורר גם תחושה של חוסר יכולת…‬
‫"אני לא יכול לפגוע בזבוב." במובהק.‬
‫הוא אפילו מתלוצץ איתי.‬ ‫הוא הציל כנראה כמה חיות.‬
‫הוא אוהב… יש לנו חתולה קטנה, היפי.‬
‫כן.‬ ‫-הוא אוהב את היפי.‬
‫הוא היה מטפל בה.‬ ‫-בהחלט.‬
‫אבל אימצנו שני כלבים,‬
‫ואז חזרנו לקחת את השלישי‬ ‫כי הוא היה אח שלהם.‬
‫אז, כן.‬ ‫-כן.‬
‫יש לו מסר בנוגע לאביו,‬
‫אבל אני צריך לנסח זאת בזהירות.‬
‫כן.‬
‫הוא מבין שנאלצת להסתדר לבד,‬
‫ושמישהו היה יכול להגיש ענף של זית‬
‫או לעזור קצת יותר, אבל הוא בחר להתרחק.‬
‫אביו חי כיום בפיליפינים ובחר לא להכיר בו.‬ ‫-כן.‬
‫אז הייתי צריכה להסתדר לבד.‬
‫הוא לא כועס, אבל הוא משלים עם זה,‬
‫ואת תמיד היית הסלע שלו.‬
‫תמיד. עדיין.‬ ‫-תמיד היית הסלע שלו.‬
‫איבדתי את האדם החשוב ביותר בחיי.‬
‫את בני היחיד.‬
‫הוא לא עשה דבר לאיש,‬
‫חוץ מלאהוב ולהתפלל למען אחרים.‬
‫ואיבדתי אותו. וקשה לדמיין את החיים בלעדיו.‬
‫היו לנו המון תוכניות.‬
‫בפעם האחרונה שראיתי את בני, ארון,‬ ‫זה היה מאוחר בלילה‬
‫אחרי יום עבודה ארוך,‬
‫ואני זוכרת שנכנסתי והייתי במצב רוח רע.‬
‫האמת שהייתי במצב רוח רע.‬
‫הוא עלה אחריי למעלה ואמר, "תני לי נשיקה".‬
‫הוא תמיד היה מרים אותי לנשיקה,‬ ‫אבל הייתי במצב רוח רע‬
‫אז רק…‬
‫נתתי לארון את הנשיקה הראשונה והאחרונה שלו.‬
‫לא ידעתי.‬
‫כן. כשהוא עולה,‬
‫יש כמה דברים.‬
‫הוא מאוד… כשהייתי שם קודם,‬ ‫ואני רוצה לגעת בזה בעדינות,‬
‫אבל גם להיות כן איתך לגבי הדברים.‬ ‫-כן, בבקשה.‬
‫כשהייתי בזירה קודם,‬
‫הייתי המום מתחושת ההפתעה.‬
‫כשאני מדבר על משהו פתאומי,‬ ‫וזאת התחושה שעולה בעניין הזה,‬
‫מסיבה כלשהי, לא ראיתי מה קרה.‬
‫התחושה היא שזה מאחוריי.‬
‫ומוזר להגיד את זה, אבל כשהייתי שם היום,‬
‫חשתי בגב יותר מאשר בחזית.‬
‫חשתי כאב בגב‬ ‫ואפשר להגיד שזה משהו בעמוד השדרה.‬
‫אז זה קרה ממש מהר,‬
‫והוא ממש לא ידע שזה עומד להגיע.‬
‫פשוטו כמשמעו.‬
‫זה מסלול שהוא הלך בו פעמים רבות.‬
‫התחושה היא שהוא היה שם בעבר.‬
‫ובעת ובעונה אחת, הוא ידע גם כמה זה מסוכן.‬
‫אז זה מעניין,‬
‫כי אני חושב שהוא הוזהר בעבר‬ ‫בנוגע לכביש המסוים ההוא.‬
‫זה הגיוני?‬ ‫-כן.‬
‫כן, אז הרושם הוא ש…‬
‫אני קרוב לכביש קצת יותר מדי.‬
‫אבל מעבר לזה, יש איזשהו רעש שהסיח את דעתי.‬
‫אז עליי לשאול,‬ ‫הוא נהג להאזין למוזיקה בהליכה?‬
‫כן, והייתי אומרת לו לא לעשות זאת.‬
‫בסדר. מה מרגיש לך מפוקפק כאן?‬
‫נוכל לדבר על זה ו…‬
‫אני מרגישה שטמנו לו פח.‬ ‫-בסדר.‬
‫מישהו איים לעשות לו את זה בדיוק שנה קודם.‬
‫כשקיבלתי לראשונה את התיק‬ ‫והתיקייה הייתה מולי,‬
‫חשתי שיש איזו תאוריה שקשורה למישהו גזען.‬
‫מעניין שהתאוריה הזאת עלתה…‬
‫צריך לזכור שמדובר רק בתיקייה.‬
‫אז ידעתי שזאת תהיה תאוריה‬
‫שנשקלה והועלתה לדיון.‬
‫אבל הוא לא משדר תחושה של אשמה,‬ ‫של שיפוטיות או של כעס.‬
‫ובדרך כלל, אם אנשים היו מטרה, נרצחו,‬
‫הם יעלו ויגידו, "האדם הזה עשה לי את זה".‬
‫אז אני נוטה פחות לחשוב‬
‫שמישהו הציב את בנך כמטרה‬ ‫או משהו בסגנון הזה.‬
‫אני לא מרגיש שהאדם שעשה את זה מכיר אותו.‬
‫זאת לא התחושה שעולה.‬
‫האכזריות במקרה הזה עצומה,‬
‫מן הסתם, ולו רק בשל העובדה‬ ‫שהם המשיכו לנסוע,‬
‫אבל הוא כן מציין שהוא עבר מהר מאוד.‬
‫זה לא שהוא התעכב או סבל.‬
‫בשל טבעו הסלחני, הוא לא כועס.‬
‫הנפש שלו חופשיה. הוא לא כועס.‬
‫הוא לא נאחז בזה‬ ‫ואני באמת מרגיש שנוכל להתקדם‬
‫כדי לקבוע מי עשה את זה,‬
‫ואני מרגיש שבטווח הארוך, הצדק ייעשה,‬
‫ואני מרגיש שהוא מרגיש כך, אבל הוא לא כועס.‬
‫הוא לא כועס. הוא בסדר.‬
‫זה עדיין טרי מאוד‬ ‫אבל עם הזמן, את תעבדי את זה,‬
‫והוא יהיה משמעותי כקול באוזנייך.‬
‫אלוהים.‬ ‫-הוא יהיה הקול באוזנייך.‬
‫באופן הזה, תמיד יהיה לך חיבור איתו,‬
‫וברור שזה לא אותו דבר,‬
‫והיית נותנת הכול כדי לחבק אותו.‬ ‫-כן.‬
‫אבל אני רוצה שתדעי שאנחנו כן נפגשים שוב,‬
‫ובינתיים, מצפה לך‬ ‫הרבה עבודה יפה בעולם הזה.‬
‫זה לא "שלום" אלא "להתראות בהמשך".‬
‫הקריאה הזאת העניקה לי תקווה‬ ‫שלא הייתה לי כבר יותר משנה ושלושה שבועות.‬
‫כן.‬ ‫-זאת הפעם הראשונה שאני מחייכת באמת.‬
‫יופי.‬ ‫-מבפנים.‬
‫הוא בא והעניק לי כל כך הרבה שמחה,‬ ‫כל כך הרבה אהבה,‬
‫כל כך הרבה אושר. זה מה שאני צריכה בחיי.‬
‫תודה.‬
‫תודה, טיילר.‬
‫תודה.‬
‫זה היה אינטנסיבי.‬
‫האהבה. אפשר היה לחוש בנשמתו,‬
‫ואני חייב להגיד לך‬
‫שהוא אסיר תודה לך על שלא ויתרת עליו.‬
‫כן.‬ ‫-ואת יודעת מה?‬
‫כל זה לא היה מתאפשר בלעדייך.‬
‫אני מעריכה את זה.‬ ‫נתת לה משהו שאני לא יכולתי לתת לה,‬
‫שהמשטרה או כל ממסד אחר לא היה יכול לתת לה.‬
‫איש לא היה יכול. לא חשוב מה קרה.‬
‫איש לא היה יכול לתת לה את זה.‬ ‫-מדהים. תודה על הכול.‬
‫התרכזתי בניבוי אתמול,‬
‫בחלק ניכר מהערב.‬
‫יושבים מול מראה בחדר חשוך ועושים מדיטציה.‬
‫עשיתי את זה כהכנה להיום‬ ‫וראיתי כמה דברים מעניינים.‬
‫היה שם מישהו…‬ ‫לא צעיר במיוחד, לא זקן במיוחד,‬
‫משהו באמצע,‬
‫אז התחושה היא‬ ‫שזה משהו טרגי יותר בגלל התזמון.‬
‫ראיתי גבר עם שפם וזקן.‬
‫זה היה מלחיץ. ככה זה כשמביטים בראי,‬
‫או נועצים מבטים בראי, יש בזה משהו מטלטל,‬
‫כי באמת רואים בראי דברים,‬ ‫ואני לא אוהב את זה.‬
‫וואו. דברים עולים.‬ ‫אני שומע צלצול של מפתחות רכב.‬
‫בסדר. מה זה אומר?‬
‫לא יודע. זה מה שאני שומע.‬ ‫מפתחות של מכונית. אני לא יודע.‬
‫אנחנו כל כך שמחות שבאת.‬ ‫-מדהים.‬
‫אלוהים, אפרסקים.‬
‫חייבים לאכול אפרסקים בג'ורג'יה.‬ ‫-נכון.‬
‫יש תה אפרסקים קר ומאפה אפרסקים.‬
‫תראו איזו נמלה גדולה.‬
‫אלוהים.‬ ‫-רואות? זה כמו סרט טבע.‬
‫היא גם רוצה קצת תה אפרסקים.‬
‫הכול טוב. אין בעיה. אז את קיילי.‬ ‫-אני קיילי, כן.‬
‫ואיך קוראים לך?‬ ‫-קת'י.‬
‫יש לכן חפץ בשבילי?‬ ‫-כן, יש לי.‬
‫בסדר, אני אחזיק את זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אתחיל לשרבט ונראה מה יקרה,‬
‫ואני אתאר כל מה שעולה.‬
‫בסדר. הנה זה.‬
‫בסדר. זה עולה. אני איתך.‬
‫יש מישהו שהיה אמור להיות כאן היום,‬ ‫אבל הוא לא.‬
‫חשבתן על מישהו נוסף שרציתן שיהיה כאן היום?‬
‫לקריאה? כן.‬ ‫-בסדר, והוא לא…‬
‫והוא לא הצליח להגיע. מדובר באישה?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר. עליי להדגיש אותה.‬
‫אוקיי.‬
‫טוב, זה קצת מוזר,‬ ‫אבל הוא מתייחס לזמן פטירתו.‬
‫טוב, יש כאן הרבה דברים. יש ויליאמס במשפחה?‬
‫אצלי יש ויליאם.‬ ‫-יש אצלך. הוא מנוח?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר. אז יש כאן אימא ובן.‬
‫ויליאמס.‬
‫יש איזו בדיחה על קבוצות ספורט מתחרות,‬ ‫משהו בסגנון הזה.‬
‫אלוהים.‬ ‫-מישהו שונה מכולם.‬
‫כאילו, יש קבוצה של אנשים‬ ‫שכולם אוהדי קבוצה מסוימת,‬
‫ואז יש אדם אחד שחושב אחרת,‬
‫בצורה מכוונת, ומתלוצץ.‬
‫כי ויליאם… כולם היו מאוניברסיטת פלורידה.‬
‫אחותי ואני למדנו באוניברסיטת המדינה.‬ ‫-הבנתי.‬
‫אז אנחנו היינו המורדות.‬ ‫-יש לזה חשיבות בדרום.‬
‫אני אוהב את זה. הבנתי.‬
‫אז יש את עניין ויליאם.‬ ‫-כן.‬
‫ויש את הבחור הזה. מה היה שמו הפרטי?‬
‫דניס.‬ ‫-בסדר, אז נכתוב "דניס" שם,‬
‫ו"ויליאם" שם.‬ ‫זה יעזור לי להפריד בין השניים.‬
‫דניס. בואו נראה.‬
‫בסדר. דניס.‬
‫בסדר.‬
‫כן, הם עושים את זה לפעמים.‬ ‫הוא מתייחס לזמן שאחרי מותו,‬
‫תחושה של מודעות ל… אנשים בוחרים לפעמים‬
‫בארון קבורה פתוח או ריק.‬
‫והוא לא רוצה שייזכרו אותו‬ ‫לפי המראה שלו אחרי מותו.‬
‫אז הוא מראה לי משהו סגור באופן סמלי.‬ ‫-בסדר.‬
‫נדמה שהוא לא נפטר צעיר מאוד‬ ‫אבל גם לא זקן מאוד.‬
‫טוב.‬ ‫-היה אמור להיות לו יותר זמן.‬
‫באיזה גיל דניס נפטר?‬
‫בשנות הארבעים שלו.‬ ‫-כן.‬
‫הוא הראה לי מפתחות רכב עם זה.‬
‫יש לנו את המפתחות שלו?‬ ‫-אני לא חושבת.‬
‫אנחנו יודעים מה קרה למפתחות שלו?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫אני לא יודע למה מפתח הרכב עולה.‬
‫שמעתי אותם בדרך לכאן. מצלצלים.‬
‫נחזור לזה. אכתוב את זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫"מפתחות מכונית". בסדר.‬
‫אני חושד שמישהו התמלא בנוזלים מהר מאוד,‬
‫או לא הצליח לרוקן נוזלים מהגוף שלו,‬ ‫אני חייב לומר.‬
‫בסדר.‬ ‫-אז יש שם משהו.‬
‫אז התחושה שמדובר במשהו שהתמלא.‬
‫אני מרגיש מלא ואני לא יכול…‬ ‫אני מרגיש שעושים לי משהו כזה.‬
‫אני חש חזק את הבטן שלי,‬ ‫וכאילו אני יושב ככה.‬
‫את חושבת שזה דניס?‬ ‫-אני חושבת שזה דניס.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫זה יישמע מגוחך, אבל יש איזה סיפור מצחיק.‬
‫אני מניח שזה לא יישמע הגיוני עכשיו,‬
‫אבל יש סיפור על מישהו שקופץ מבניין,‬
‫קופץ מהגג לקרקע.‬
‫הוא משדר משהו מוזר כדי לצחוק עליו,‬
‫כך זה עולה. מה זה אומר?‬
‫הבן שלו נהג ללכת לבית הסבים,‬
‫ולקפוץ מהגג.‬
‫היינו עולים לגג ביחד‬ ‫וכשסבא היה מגיע כדי לתפוס אותנו,‬
‫היינו רצים וקופצים.‬ ‫-הבנתי. זה משהו מצחיק.‬
‫לעלות למעלה ולקפוץ ולמטה,‬
‫אבל בצורה קומית. זה לא שמישהו מת.‬
‫זה קטע מצחיק, כן.‬
‫משהו כמו "רוץ!"‬ ‫-זה אחד הזיכרונות שלנו.‬
‫היינו ילדים, סבא היה יוצא,‬
‫ולא היינו אמורים להיות על הגג,‬ ‫אז כדאי להסתלק משם מהר.‬
‫הבנתי. דבר כזה.‬
‫יש בדיחה מסביב לזה.‬ ‫-זה מטורף.‬
‫הם אוהבים להזכיר דברים‬
‫שהם יודעים שיצחיקו או יקלילו את האווירה.‬
‫יש הכרה בזה.‬
‫אתה טוב.‬
‫הכול טוב. אז אני…‬
‫זה מדהים.‬ ‫-כן.‬
‫אבל…‬
‫הוא בררן. אני מנסה להבין ממנו‬ ‫איך הוא נפטר. יש תנועה‬
‫קדימה ואחורה קצת.‬
‫כי הוא מראה לי… בסדר.‬
‫עולה תחושה של הרגשה לא טובה,‬
‫אבל חוסר רצון לדבר על זה או לשתף.‬
‫כן.‬ ‫-יש תחושה ברורה של…‬
‫אני חייב לומר שאני שומע משהו‬
‫שנשמע כמו ירייה. זה קשור לדניס?‬
‫אז אני מרגיש שעליי להדגיש את זה.‬
‫מעניין. הוא מתייחס גם לעצמו וגם לבנו.‬
‫מוזר. בסדר, תנו לי לראות.‬
‫אני תוהה אם מישהו בסביבתו של דניס‬ ‫ירה בעצמו בטעות.‬
‫אני יודע שמוזר להגיד את זה‬ ‫אבל יש סיפור כלשהו על פליטת כדור.‬
‫ואני חש ש… יש משהו מוזר בעניין הזה.‬
‫זה לא ש… יש בזה משהו מוזר.‬
‫כן.‬ ‫-זה הגיוני?‬
‫כן.‬ ‫-מאוד.‬
‫אני מצטער, כי זה…‬ ‫-לא, בשביל זה באת לכאן.‬
‫כי אתה מעורר את הרגשות.‬ ‫זה בדיוק העניין עם דניס.‬
‫כן, זה בסדר.‬ ‫-והבן שלו.‬
‫יש בהחלט מרכיב של… תחושה של כובד.‬
‫אז נתרכז בבן שלו.‬
‫איך קראו לבן שלו?‬ ‫-די-ג'יי.‬
‫די-ג'יי. טוב.‬ ‫-כן.‬
‫הוא זה שקפץ מהגג.‬ ‫-הבנתי.‬
‫יש לי חפץ נוסף.‬ ‫-באמת? מושלם.‬
‫זה בשביל די-ג'יי?‬ ‫-כן.‬
‫אדיר. בואו נראה מה אוכל לעשות עם זה.‬
‫- אנציקלופדיה לגזעי כלבים -‬
‫זה כבד. זה ממש עצוב.‬
‫התחושה שעולה טובה.‬
‫כשהם מהססים לדבר על המוות שלהם,‬
‫זה מעיד בדרך כלל על…‬
‫שהם לא גאים במה שקרה.‬ ‫-כן.‬
‫אני לא בהכרח חושב שחשים בושה בצד השני,‬
‫אבל יש תחושה‬ ‫של "לו יכולתי לעשות את זה שוב,‬
‫זה לא היה קורה כך". הוא משדר תחושה של…‬
‫"לעזאזל, זה היה טיפשי.‬ ‫לא הייתי צריך ללכת ככה".‬
‫הוא לא מעורר תחושה‬ ‫של "התכוונתי לשים קץ לחיי".‬
‫זה כמעט כמו רולטה רוסית.‬ ‫-תודה.‬
‫להיות, באופן לא מודע, חסר זהירות‬ ‫או לעשות משהו שלא אמורים לעשות,‬
‫ואז קרה משהו.‬
‫זה לא שהוא בהכרח תכנן לשים לזה סוף,‬
‫אבל הוא העמיד את עצמו במצב שהוביל למותו.‬
‫אז התחושה החזקה ביותר היא של חוסר זהירות,‬
‫ופחות של "רציתי למות".‬ ‫-בצורה מכוונת.‬
‫כן. זה הגיוני.‬
‫עם זאת, אני חושב שהיה שם דיכאון‬
‫שהבן שלו חווה.‬
‫אז בכל הנוגע לדי-ג'יי, יש הרבה דברים.‬
‫אני רק רוצה לדעת‬ ‫מה הקשר שלו אליכן ומה קרה.‬
‫כן. די-ג'יי היה בן דודי.‬
‫היינו קרובים מאוד כילדים וגדלנו ביחד.‬
‫היינו גם קרובים בגיל.‬
‫הוא התאבד זמן קצר‬ ‫אחרי שסיימתי את לימודיי במכללה.‬
‫הבנתי.‬ ‫-אבל, כן.‬
‫אז הוא זה שמת בפתאומיות ובצורה טרגית.‬
‫והגיוני מה שאמרת.‬
‫אני לא חושבת שהוא התכוון לכך.‬
‫אני חושבת שמצבו הנפשי היה ירוד,‬
‫והייתה לו גישה למשהו שבעצם החליט במקומו.‬
‫כן. וזאת הייתה טרגדיה גדולה במשפחה שלנו.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫למרבה הצער, אביו הוא זה שנפטר לפניו.‬
‫הוא התאבד, ושניהם הרגו את עצמם בירייה.‬
‫אני מבין.‬ ‫-והאם מצאה את שניהם.‬
‫כן. וואו…‬ ‫-אז, אתה יודע…‬
‫מקרים נפרדים בפער של שנים.‬
‫נכון.‬ ‫-אבל היא…‬
‫כן. אז היא אדם חזק מאוד.‬
‫והיא זו שאם רצינו שמישהו‬
‫יהיה נוכח בקריאה, זאת היא.‬
‫אז אני שמחה ששמעת מהם.‬ ‫-עליה.‬
‫כך נוכל לחלוק איתה את המידע המדהים הזה.‬
‫זה יעניק לה שלווה.‬
‫כן. אני חושב שהיא זאת שהייתה‬ ‫אמורה להיות כאן היום.‬
‫אבל היא לא חייבת.‬
‫אתן תיתנו לה את המתנה הזאת.‬ ‫-בהחלט.‬
‫ותמסרו לה שהם לא…‬
‫הם לא רוצים שהתמונה הזאת תיחרת אצלה לנצח.‬
‫כן.‬ ‫-נכון.‬
‫במיוחד עם דניס. הוא שידר תחושה מובהקת מאוד‬
‫של תחושה לא טובה, גופנית אפילו,‬
‫זמן רב לפני שהוא נפטר.‬
‫אז אני חושב שאם חייו לא הסתיימו כפי שקרה,‬
‫הם היו מסתיימים בכל מקרה.‬
‫נכון.‬ ‫-רק בדרך אחרת.‬
‫אני חושב שזאת הייתה המחשבה‬ ‫שאפשרה לו לעשות את זה.‬
‫אז דניס היה אחיו של בעלי.‬
‫הם ביצעו נתיחה אחרי מותו,‬
‫ואם הוא לא היה מת בהתאבדות,‬ ‫הוא היה נפטר מקריסת כבד.‬
‫נשמע הגיוני, כן.‬ ‫-כן.‬
‫אני חושב שהוא היה מודע לכך, איכשהו,‬
‫כי הוא משדר תחושה חזקה של…‬
‫"ידעתי, אבל לא רציתי שאחרים ידעו".‬
‫כן. זה הגיוני.‬ ‫-זה מצב קשה להיות בו.‬
‫אנשים לא רוצים לסבול. זה קשה.‬ ‫-נכון. כן.‬
‫אז לפני הקריאה, התבקשנו לכתוב כמה דברים,‬
‫מסרים שאנחנו מקוות שיעברו.‬
‫איש לא ראה אותם קודם.‬ ‫-לא.‬
‫אז אני כתבתי "גג".‬
‫כתבתי "בן דוד אהוב",‬
‫ואז "נהר", בהתייחסות לפלורידה.‬
‫אז כל הדברים האלו עלו.‬
‫זה היה הסוד הגדול שלי.‬
‫זה משהו שלא דיברתי עליו אם אנשי ההפקה,‬
‫לא דיברתי עליו עם אמי,‬ ‫לא דיברתי עם אף אחד.‬
‫אז בואו נדבר על הגג.‬
‫אני שמחה שקיבלנו מהם מידע טוב,‬
‫כי הם לא כאן, וחייהם נגדעו.‬
‫היי, קיילי.‬
‫היי, דודה לורי. דבר חשוב שהוא העלה‬
‫היה אדם שלישי שלא היה כאן היום.‬
‫וכמובן שמיד חשבנו עלייך.‬
‫זה לא מציאותי.‬
‫הוא הזכיר מפתחות, מפתחות מצלצלים.‬
‫יש לי שלושה מחזיקי מטבעות‬ ‫של דניס ושל די-ג'יי.‬
‫אלוהים.‬
‫אין לכן מושג כמה פעמים‬ ‫שניהם היו מאבדים את המפתחות שלהם.‬
‫כן. זה מצחיק.‬ ‫-אלוהים.‬
‫כל המפתחות האלו אצלי.‬ ‫-וואו.‬
‫דוד דניס התנהג כאילו יש לו תחושה לא נוחה,‬
‫או נהג להניח ידיים על הבטן?‬
‫הוא נהג ללחוץ על הבטן, מתחת לכלוב הצלעות,‬
‫ולהגיד לי שהוא חש צריבה וכאב.‬
‫כן.‬ ‫-זה מטורף.‬
‫זה היה מדהים.‬
‫וואו. פשוט אדיר.‬
‫אני שמחה שעבר עליך יום טוב.‬
‫כן, היה מעולה.‬
‫תשתדל ליהנות מכל יום, טיילר,‬ ‫כי אתה יודע מה?‬
‫החיים חולפים כל כך מהר.‬ ‫-כן.‬
‫אתה חופשי בשני ובשלישי,‬
‫אז אולי כדאי שתלך קצת בחוץ.‬
‫אין שם אף אחד.‬ ‫-אין לי שום עניין לצאת.‬
‫איש לא יטריד אותך. אינך יכול להישאר במיטה.‬
‫זה לא בריא.‬ ‫-רוצה להתערב?‬
‫לא, ברצינות...‬ ‫-אני קם, אני הולך לעשות פיפי.‬
‫התחת שלך יידבק למיטה ההיא.‬
‫לא. את יודעת מה?‬ ‫-ממש.‬
‫הוא יידבק לסדינים. אתה תסבול מפצעי לחץ.‬
‫יודעת מה? את צריכה להרגיע קצת.‬
‫אל תישאר במיטה, זה לא בריא.‬ ‫אני יודעת שאתה מותש,‬
‫ושהעבודה שלך תובעת‬ ‫הרבה כוחות גופניים ונפשיים.‬
‫אני הולך לשירותים.‬
‫כן. א"ל. אתה יודע מה זה א"ל?‬
‫אפשר לחשוב. בסדר?‬
‫את יודעת מה, אישה קטנה?‬ ‫-כן.‬
‫אני אוהבת אותך, טיילר.‬ ‫-אני אוהב אותך.‬
‫היה שם חתיך שכיסח את הדשא.‬ ‫-אתה רוצה שאסתובב?‬
‫- עמק סנטה קלריטה, קליפורניה -‬
‫זו דרך טכנית מאוד להעלות את הצבע על הבד.‬
‫אחרי קריאה, אני משתמש בתהליכים טבעיים‬
‫כדי להתנקות מהאנרגיה‬
‫ומכובד החוויה. אני מתקלח.‬
‫שטיפה גופנית במים עוזרת.‬
‫ואני עושה מדיטציה.‬ ‫אני מצייר, ומשתדל לשהות לבד‬
‫כדי להתנער ממה שחוויתי.‬
‫לא יודע, נראה לי שאצייר מעל זה.‬
‫נראה כמו ישבן מודלק.‬
‫זה המוצר הסופי. טבעת האש.‬
‫כך אני אקרא לציור. "טבעת האש".‬
‫הוא גרוע מבחינה אובייקטיבית, אבל נראה.‬
‫כן, נעשה ככה קצת.‬
‫- לוס אנג'לס, קליפורניה -‬
‫אני קולט הרבה דברים וזה סימן טוב.‬ ‫-יופי.‬
‫כן.‬
‫אני רואה בייסבול…‬ ‫-באמת?‬
‫אני רואה…‬
‫פרסים. אבל אני חושב‬ ‫שזה משהו שמישהו קיבל כשהיה עוד חי,‬
‫והוא לא חי יותר, אבל הפרסים עדיין שלו.‬
‫- לוס אנג'לס ממוריאל קולוסיאום -‬
‫וואו.‬
‫זאת הפעם הראשונה שאתה כאן?‬
‫כן. מעניין שעלתה התייחסות לספורט.‬
‫וואו.‬ ‫-זה סוראליסטי.‬
‫המקום הזה מיוחד.‬ ‫היה לו תפקיד חשוב באולימפיאדת 1984.‬
‫בסדר.‬ ‫-אבל באיזו שנה נולדת?‬
‫1996, אז קצת לפני זמני.‬
‫ריחפתי לי איפשהו בריק.‬
‫אבל, כן. איזה מקום יפהפה.‬ ‫-כן.‬
‫אני מקווה להתחבר למישהו חשוב מאוד עבורי.‬
‫היה לי קשה מאוד בשנים האחרונות.‬
‫הרגשתי מבודדת ובודדה.‬
‫הוא היה מישהו שתמיד יכולתי לדבר איתו,‬
‫ואני מתגעגעת לשיחות שלנו.‬
‫אני תוהה אם הוא גאה במה שעשיתי.‬
‫בסדר. לא ציפיתי לזה כשהתעוררתי הבוקר.‬
‫לא, אני ממש נרגש.‬
‫לפני שנתחיל, מה שמך הפרטי?‬
‫ג'יני.‬ ‫-ג'יני. בסדר, מגניב.‬
‫יש לך חפצים כלשהם?‬ ‫-כן, הבאתי כמה.‬
‫מגניב.‬
‫משגע.‬
‫מעולה. אז קודם אספר לך מה קלטתי בדרך לכאן.‬
‫חוויתי אנרגיה גברית מאוד.‬
‫בחור שהיה פשוט…‬
‫נחוש בדעתו מאוד לעלות ולדבר איתך היום.‬
‫משהו בסגנון של "זה אני,‬ ‫אני כאן. אתה תדבר איתה".‬
‫ויש תחושה של משהו חזק מאוד…‬
‫כמעט כמו מישהו שנכנס לחדר‬
‫ומושך את כל תשומת הלב,‬ ‫או שכולם מסתכלים עליו.‬
‫כזה מין בחור.‬
‫הדבר המעניין הוא,‬ ‫ולא ידעתי איפה ניפגש היום,‬
‫אבל כן קלטתי התייחסות לגביעים, לכבוד.‬
‫הדימויים הם של דברים שיש לנו‬
‫שקשורים להישגים.‬
‫אז דברים שמישהו עשה שזיכו אותו בלוח הקדשה,‬
‫גביע, מדליה, דברים כאלו.‬
‫זה מתאים לו?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר. מגניב.‬
‫הוא משדר שהשם שלו חרות על משהו, וזה לא…‬
‫אני לא… ישבתי כבר על ספסלים‬ ‫ששמות של אנשים חרותים עליהם.‬
‫זה לא בדיוק כזה.‬
‫זה משהו כל כך בולט שאי אפשר להתעלם ממנו.‬
‫כך הייתי מתאר זאת. נשמע הגיוני?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר, מגניב.‬ ‫-הוא מנסה להרשים אותך, ללא ספק.‬
‫הוא מראה לך משהו‬ ‫שאתה יכול להבין ולהתחבר אליו.‬
‫כן, בהחלט. נראה שזה חשוב לו מאוד.‬
‫אני אגיד משהו מוזר קצת.‬ ‫-בסדר.‬
‫כשמישהו נהנה מרווחה כלכלית,‬
‫הוא ישדרג דברים, בדרך כלל,‬ ‫יקנה דברים חדשים, יוסיף פריטים לאוסף.‬
‫הוא מראה לי מצב שבו…‬ ‫אם יש לי משהו והוא תקין,‬
‫אני לא צריך לקנות חדש.‬ ‫אבל אני משאיר אצלי דברים.‬
‫זה הגיוני?‬ ‫-לגמרי.‬
‫אבל הוא היה… זה לא היה כאילו הוא לא עשיר,‬
‫כלומר, הוא היה בהחלט יכול,‬
‫אבל הוא מראה לי תחושה של…‬
‫"כן, אם זה תקין, לא צריך לקנות חדש."‬
‫זה קטע כזה שלו. זה מצחיק. נשמע הגיוני?‬
‫אני… אין לך מושג כמה פעמים‬ ‫הוא ניהל איתי את השיחה הזאת,‬
‫כי הייתה במשרד שלו ספה ישנה.‬
‫וחשבתי, "אני אפתיע אותו".‬
‫הוא נכנס למשרד ואמר, "איפה הספה שלי?"‬
‫אמרתי, "לא, תראה, קניתי ספה חדשה".‬
‫והוא אמר, "איך היית מרגישה‬ ‫לו נכנסתי לבית שלך,‬
‫לקחתי את נעלי הבית האהובות עלייך‬ ‫ומחליף אותן בחדשות?‬
‫כך אני מרגיש ביחס לזה. זה מה שאני אוהב".‬
‫אם זה לא מקולקל, למה לתקן, נכון?‬ ‫-נכון.‬
‫כן, זאת התחושה.‬ ‫-נהדר.‬
‫זה מצחיק ומעורר הערצה.‬
‫זאת אומרת, זה מוכיח שהעניין לא היה החפצים.‬
‫זה פרקטי יותר. זה באמת מעניין.‬
‫ואז… בסדר, הבנתי את זה. את זה.‬
‫בסדר.‬
‫אני מנסה להבין… עולים פרטים נוספים‬
‫אז ניכנס לזה יותר.‬
‫אני רוצה שתדעי שהוא משדר‬ ‫את התחושה שהכרת אותו‬
‫כמו שאף אחד אחר לא יכול היה להכיר.‬
‫הוא מראה אגוז, ואת פיצחת אותו.‬
‫פיצחת את האגוז. הצלחת להיכנס.‬
‫וזה מצחיק. התחושה היא…‬
‫הוא משדר תחושה שהוא היה‬ ‫הרבה דברים עבור הרבה אנשים,‬
‫אבל את הכרת את המהות של האדם הזה.‬
‫ובמובנים רבים יש תחושה‬ ‫שהוא יכול היה להיות פגיע,‬
‫ומלווה לכך תחושת הערכה.‬
‫אז היית כל עולמו,‬
‫כי עולה התעקשות, כאילו, "זאת האחת שלי".‬
‫וזה ממש מתוק. אני אוהב את זה.‬
‫הוא מעלה את ששת החודשים האחרונים בחייו.‬
‫בסדר.‬ ‫-והוא לא רוצה שיהיה…‬
‫תסכול.‬
‫אני מנסה לחשוב איך לנסח את זה.‬
‫התחושה היא שהוא לא סגר את כל הקצוות‬ ‫שהוא היה אמור לסגור,‬
‫ושהוא מצטער על כך.‬
‫הוא משדר תחושה של…‬
‫"זה הדבר היחיד שבאמת הייתי עושה אחרת".‬
‫חשוב לו מאוד, עד כמה שאני מבין,‬
‫שהמצב הזה לא יאפיל‬ ‫על האופן שבו נזכור אותו.‬
‫אז מיהו בשבילך?‬
‫אבא שלי, ד"ר ג'רי באס.‬
‫הוא היה הבעלים של ה"לוס אנג'לס לייקרס".‬
‫בגלל זה אנחנו יושבים‬ ‫בלוס אנג'לס קולוסיאום.‬
‫הוא למד באוניברסיטה הזאת,‬
‫והוא בא מרקע צנוע מאוד,‬
‫והוא הגשים חלום כשהוא הצליח להתקבל‬
‫לאוניברסיטה על מלגה.‬
‫והוא אהב ספורט.‬
‫אני תמיד אומרת שלאבי היו ילדים,‬
‫אבל ה"לייקרס" היו התינוק שלו.‬ ‫-כן.‬
‫הוא נפטר לפני שמונה שנים ו…‬
‫לא באמת דיבר על המוות.‬
‫הוא אהב את חייו.‬
‫הוא אהב כל מה שהוא עשה.‬
‫היה קשה מדי להיפרד ממנו.‬
‫הייתה התייחסות לשם שלו על משהו‬ ‫שאי אפשר להתעלם ממנו.‬
‫מה זה היה?‬
‫הוא רצה מאוד כוכב משלו‬ ‫בשדרת הכוכבים של הוליווד.‬
‫וואו.‬
‫וזה היה אחד הרגעים הגאים בחיי.‬
‫הוא רצה מאוד להיות חלק מהוליווד.‬
‫זה מדהים. אני אוהב את זה.‬
‫טוב, הקצב משתנה קצת,‬
‫וזה סימן טוב כי יהיה פירוט נוסף.‬
‫מראות ישנים. אני מנסה להבין מה זה.‬
‫אוקיי.‬
‫זה מוזר. אני מתבקש לדבר‬ ‫על מישהו שמאבד אח או אחות.‬
‫אז… על מוות של אח או אחות,‬ ‫ונשמע שזה משמעותי בדרך כלשהי.‬
‫אבל אני לא יודע מה הקשר,‬
‫כי אני רואה רק את מה שאני רואה.‬ ‫-כן.‬
‫איבדת אח או אחות?‬
‫אבל מבחירה, לא בגלל מוות.‬ ‫-הבנתי.‬
‫אז יש ניתוק. אני מבין.‬ ‫-נכון.‬
‫מדובר באחות?‬
‫כן.‬ ‫-כן, בסדר.‬
‫אני רק רוצה שהוא ידע‬ ‫שאני מצטערת שהוא לא סיפר לי על כך קודם,‬
‫ושכל פחד או חשש שהיו לו בנוגע למידע…‬
‫כן.‬ ‫-כלומר… אני בסדר.‬
‫זה לא מטריד אותי בכלל.‬
‫ואני רוצה לוודא שהוא רגוע בעניין הזה.‬
‫ההורים שלי, אחרי שהתחתנו, ילדו בת.‬
‫והם מסרו אותה לאימוץ.‬ ‫-כן.‬
‫והם מעולם לא סיפרו לנו על כך.‬
‫ואחרי שהוא נפטר, אימא שלי סיפרה לי.‬ ‫-כן.‬
‫ואז, לפני כשנה וחצי,‬
‫מצאנו את האחות שלא ידעתי שהייתה לי.‬
‫ואני חושבת שזה היה חשוב‬
‫לאבי אבל הוא לא ידע איך לספר לי.‬
‫כן. התחושה שעולה היא שהוא טופח לך על השכם.‬
‫אז טיפלת בזה נהדר.‬ ‫-תודה.‬
‫כמובן. יש לך שאלות נוספות בקשר אליו?‬
‫שהוא מרוצה מהעבודה שלי,‬
‫ואני רוצה לדעת שהוא גאה,‬
‫ואם יש משהו שהוא רוצה שאדע או שזה הכול.‬
‫הוא מרגיש שבמובנים רבים,‬ ‫את תפיצי את המורשת שלו,‬
‫והוא מודה לך על שאת עושה זאת.‬
‫כי התחושה היא שאת מקדמת את זה.‬
‫במובנים רבים, אני חש שהוא מרגיש‬ ‫שלקחת על עצמך את האחריות,‬
‫כשהציפייה הייתה שאחר יעשה זאת.‬
‫הוא השאיר אותי אחראית.‬
‫אופן ניהול העסק שלו‬
‫לא היה מוצלח.‬
‫והוא אמר לי שאני יכולה, באמצעות הקרן,‬
‫לבצע שינויים.‬
‫ומקל עליי לשמוע שהוא אומר‬ ‫שלקחתי על עצמי את האחריות,‬
‫כי אחד הדברים הקשים ביותר שהיה עליי לעשות‬
‫לפני כמה שנים היה לבצע את השינויים‬
‫כדי להשיג את ההצלחה שהוא שאף לה.‬
‫שהוא ראה בחזונו. הגיוני. אני אוהב את זה.‬
‫אני אחשוב עליו בחיים שלי.‬
‫כי הוא וההשפעה שלו מיוחדים מבחינתי,‬
‫אז אני אסיר תודה‬ ‫על שיכולתי לדבר איתך היום.‬
‫אני מקווה שנתראה שוב.‬
‫יהיה נפלא אם אוכל לגרום לך לבוא למשחק.‬
‫אין בעיה.‬ ‫-אני אעריך את זה מאוד.‬
‫אתה תהיה פופולרי מאוד, לדעתי.‬ ‫-בשמחה.‬
‫כולם ייגשו אליך.‬ ‫-אשמח מאוד לבוא. נארגן את זה.‬
‫רגע, אין במשפחה שלך אוהד כדורסל?‬
‫כדורסל? על מי את חושבת?‬
‫אימא שלך.‬ ‫-אימא שלי? רגע, זה נכון.‬
‫אימא שלי אוהבת מאוד כדורסל.‬ ‫-באמת?‬
‫אשמח לפגוש את אמך ושתביא אותה למשחק.‬
‫אני חושבת שתיהנו מאוד.‬
‫אנחנו נשמח מאוד.‬
‫כמו כולם, נכנסתי לאתר שלו,‬
‫ונרשמתי לרשימת ההמתנה‬
‫בתקווה שיום אחד השם שלי יעלה,‬
‫ואזכה בהזדמנות לשבת איתו.‬
‫והוא יכול ליצור את החיבור הזה.‬
‫הוא מיוחד מאוד.‬
‫נשמע שהיה לך יום מוצלח.‬
‫היה אדיר. היה מטורף.‬
‫זאת הייתה בתו של מייסד ה"לייקרס".‬
‫מה?‬ ‫-כן. קוראים לה ג'יני.‬
‫פגשת את ג'יני באס?‬ ‫-כן.‬
‫אלוהים.‬
‫אני חשה הקלה, שמחה, חיבור,‬
‫ופשוט תחושה נעימה…‬
‫אני מרגישה כאילו קיבלתי חיבוק.‬
‫חיבוק.‬
‫זה ממש נעים.‬
‫בסדר, אני מוכן.‬ ‫-קדימה.‬
‫יהיה טוב לפגוש את פלישה ופיטר.‬
‫נקווה שיהיו להם תשובות.‬ ‫-כן.‬
‫או לשתף בנקודת המבט שלהם, לפחות.‬ ‫-כן.‬
‫אני חוזר להנפורד כי אני רוצה לדעת יותר‬
‫על מה שקרה למשפחה של אמי.‬
‫אני שמח שאני עושה את זה לבד,‬
‫כי זה עניין רגיש כל כך.‬
‫לא רציתי שאמי תהיה כאן‬ ‫כי אני מגונן עליה מאוד,‬
‫ואני לא רוצה לעורר בה משהו.‬
‫אני רוצה גם שפלישה ופיטר‬ ‫ידברו איתי בפתיחות‬
‫בלי לחשוש מהרגשות שיתעוררו בה.‬
‫- טיילר לא פגש את דודו פיטר ודודתו פלישה -‬
‫- מאז שגילה שאין ביניהם קרבה ביולוגית. -‬
‫לא ראיתי את דודיי מזה זמן מה‬
‫כי אני לא מגיע להנפורד לעתים קרובות.‬
‫המקום לא מעורר בי זיכרונות נעימים.‬
‫זו תקופה בחיי שמאופיינת בכאב,‬
‫ותחושת אין מוצא, כאילו אני לכוד,‬
‫ורוצה להיות מישהו אחר.‬
‫- הנפורד, קליפורניה‬ ‫מקום הולדתו של טיילר -‬
‫מעולם לא ראיתי את הצד הזה בהנפורד.‬
‫זה לא אזור שלא הייתי בו, אבל עבר הרבה זמן.‬
‫האזור הזה מזכיר את ג'ורג'יה.‬
‫כן.‬
‫שמרני מאוד.‬
‫זה המקום שסטלה רצחה בו אנשים‬
‫ועשתה הרבה דברים רעים.‬
‫יש שם משהו מרושע מאוד.‬
‫יש דברים שאנחנו לא מודעים להם‬ ‫והם אפלים מאוד.‬
‫- סטלה שוחררה לאחרונה מבית הסוהר -‬
‫- אחרי שנכלאה ל-32 שנה -‬
‫- באשמת רצח שני אנשים. -‬
‫אציג אותך בפעם אחרת.‬
‫זה עניין כל כך כבד.‬
‫כן, אין בעיה.‬ ‫-זה לא העיתוי הכי מוצלח.‬
‫אספר לך מה היה.‬
‫אני בסדר. אני בטוב.‬
‫טוב, כאן זה בסדר?‬ ‫-כן, זה טוב.‬
‫בסדר, אני אחזור.‬ ‫-בסדר, כך נעשה.‬
‫בסדר.‬
‫שלום.‬ ‫-תזדרז, טיילר.‬
‫אני רץ. הבאתי בראוניז.‬ ‫-אלוהים!‬
‫איך הולך? אתם נראים נפלא.‬ ‫-אלוהים, אתה כל כך יפה.‬
‫את נראית נהדר!‬
‫כל כך חמודה! מה שלומך, אדון גרילר?‬
‫איך אתה אוהב את הצלעות שלך?‬ ‫-יודע מה? אני אוהב גזרים.‬
‫אבל הבאתי בראוניז, אז אני מפצה על זה.‬
‫דיברנו על אימא שלך, איך…?‬
‫נכון. אבל אני אפיתי אותם.‬ ‫-באמת?‬
‫כדאי שתיזהרו, כי אני לא טוב בבישול.‬
‫זוכר מתי התראינו בפעם האחרונה?‬ ‫-חלפו שבע שנים.‬
‫זה הרבה זמן.‬ ‫-כן.‬
‫עבר הרבה זמן.‬ ‫-תן לי את סלט תפוחי האדמה, בבקשה.‬
‫בהחלט. בבקשה.‬
‫אז מה שלומך?‬
‫אני בסדר. עסוק בכל מה שקורה.‬
‫הרבה דברים התפתחו בשנים האחרונות.‬
‫אימא שלי.‬ ‫-כן.‬
‫והכל התחיל בבדיקת DNA.‬
‫זה ממש הפתיע אותנו.‬ ‫-כן, זה היה מטורף.‬
‫זה הפתיע. היינו המומים.‬
‫ואני אסיר תודה על שאתם עדיין חלק מחיי.‬
‫אני אומר לך, כמו שאמרתי לאמך, לא אכפת לי.‬
‫מבחינתי היא תמיד תהיה אחותי.‬
‫תמיד תהיה האחיין שלי.‬ ‫-בדיוק.‬
‫כי אי אפשר לבטל רגשות רק כי מישהו אומר‬
‫שהם לא אחותך או אחיך, מבין אותי?‬
‫ניהלתי שיחה כזאת בדרך לכאן.‬
‫אין מצב שנוכל לחשוב על תרזה‬ ‫כעל מישהי שאינה חלק מהמשפחה.‬
‫כן, כמובן.‬ ‫-זאת אומרת, אין מצב.‬
‫אימא עזבה לשנה ואז חזרה.‬
‫ואז היא עזבה לשנה נוספת וחזרה.‬
‫והיא חזרה עם תרזה.‬
‫אני מבין.‬ ‫-החזקתי אותה בזרועותיי.‬
‫כל כך חמודה.‬
‫היא הייתה כמו אור של מלאכים עבורי.‬
‫שניכם שרדתם.‬ ‫-כן.‬
‫בגדול.‬ ‫-כן.‬
‫עברנו גיהינום.‬ ‫-בגלל זה רציתי לעשות את זה.‬
‫רציתי לפגוש את שניכם‬ ‫כי גיליתם חוסן נפשי חזק מאוד‬
‫בכל העניין הזה…‬
‫כן. מפתיע שלא נהפכתי לנרקומנית.‬
‫נכון. זה ראוי להערכה!‬ ‫-או שאני לא ברחוב.‬
‫או בכלא, או משהו.‬ ‫-זה יעניק השראה לאנשים.‬
‫כי… הסיפור שלי, חיי היו עינוי.‬
‫כן.‬ ‫-במשך שנים.‬
‫ומה שעבר על פיטר, ועל כל המעורבים.‬
‫אתה יודע מה? הדבר היחיד‬ ‫שאני לא יכולה לסלוח עליו לאימא.‬
‫זה מובן.‬ ‫-מה שהיא עשתה לפיט.‬
‫כמובן.‬ ‫-אני יכולה להתגבר על מה שהיא עשתה לי,‬
‫אבל לא לאחי. לעולם לא אסלח לה על זה.‬
‫אני מבין.‬ ‫-זה היה מחריד.‬
‫כן.‬ ‫-והזהרתי את פיט.‬
‫אמרתי לו, "תיזהר".‬ ‫-נכון. היא אמרה.‬
‫היא יצרה כל כך הרבה כעס, ופילוג, וכאוס.‬
‫כל הרגשות שלכם הגיוניים.‬ ‫-כן.‬
‫לא הייתה לי בכלל הזדמנות לדבר איתה, והיא‬
‫מכעיסה אותי מאוד.‬
‫לא רק מה שהיא עשתה לאמי, אלא גם לך ולפיטר.‬
‫ונדמה שאנשים הושפעו ממנה רק לרעה.‬
‫כן. היא הייתה אכזרית.‬
‫שלא לצורך.‬ ‫-אכזרית ומרושעת.‬
‫ללא כל סיבה.‬
‫ותמיד חשבתי שאם אהיה ממש טובה…‬
‫כן.‬ ‫-היא לא תרביץ לי.‬
‫זה לא העניין.‬ ‫-או משהו.‬
‫פחדתי לחזור הביתה מבית הספר.‬ ‫-אני יודע.‬
‫היה פשוט נורא לגדול בבית ההוא.‬
‫כן.‬
‫שנאתי אותה.‬ ‫-כן.‬
‫אחרי שמלאו לי 13, התחלתי לשנוא אותה.‬ ‫-כן.‬
‫זה היה סיוט.‬ ‫-כן.‬
‫תרזה מבינה מה עבר עליי כי היא עברה הרבה.‬
‫כמוני.‬
‫היה מטורף לשמוע את זה בפעם הראשונה.‬
‫לא היה לי מושג עם מה הם התמודדו.‬
‫אני רואה את אמי מתעוררת באמצע הלילה.‬
‫היא סובלת קשות מפוסט טראומה,‬
‫ונסעתי איתה בכל רחבי הארץ,‬
‫ולפעמים הייתי שומע אותה בחדר הסמוך‬
‫בלילה, אומרת מתוך שינה, "אני פוחדת".‬
‫כואב לי על אמי בצורה שאי אפשר לתאר,‬
‫כי יש דברים רבים שאנחנו לא יודעים.‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬