18 TUNTIA SITTEN TYLER AISTI TULIPALON HANFORDIN CHINA ALLEYSSÄ.
MYÖHEMMIN YÖLLÄ TEMPPELI SYTTYI PALAMAAN.
NETFLIX-SARJA
Savun haistaa.
Heippa.
TAOLAINEN TEMPPELIMUSEO
Rankka yö ja päiväkin. -Todellakin. Hyvä nähdä teidät.
Se on… -Järkyttävää.
Sitä se on.
Ei ole sanoja.
Portaikosta alkanut tulipalo -
aiheutti vakavia lämpö- ja savuvaurioita toisen kerroksen temppelihuoneessa.
Puhelin soi puoli yhdeltätoista illalla.
Pesäkkeitä sammutettiin aamullakin. -Hyvänen aika.
Palokunta tuli ripeästi.
Paikalla oli seitsemisen autoa.
Iso operaatio. -Kyllä.
China Alleyn suojeluyhdistyksen puheenjohtaja Arianne Wing -
ja aviomies Steve Banister kiittelevät nopeaa reagointia -
ja omaisuuden varjelemista.
Vastikään pidetyn kierroksen jäljiltä tiimit tunsivat rakennuksen sisätilat -
ja sisällä olevat arvoesineet.
Hanfordin palopäällikkö Steve Pendergrassin mukaan -
vettä käytettiin säästeliäästi tulen hillitsemiseksi.
Tila oli niin kaunis.
Toivottavasti se saadaan kunnostettua entiselleen.
Olen usein ennustanut luennassa jotain tajuamattani.
Kun mainitsen lääketieteellisen ongelman tai vaikkapa tulipalon,
jaan aistimukseni, sillä niissä on monesti perää.
Ne toteutuvat, vaikken itsekään vielä tietäisi miten.
Kunpa…
Tulee uusi inkarnaatio. -Jep.
Kiitos. -Ilman muuta.
PAIKALLINEN ASUKKI TUNNUSTI SYTYTTÄNEENSÄ TULIPALON.
NAINEN PIDÄTETTIIN JA HÄNTÄ SYYTETÄÄN TUHOPOLTOSTA.
YHDEKSÄS LUKU KAIKELLA ON HINTANSA
TYLERIN ÄITI
Luennasta tulee mielenkiintoinen.
Aistin jo viitisen ihmistä. -Oho.
Neljä heistä tuo nuoremman läpi.
Se on naispuolinen. -Aijaa?
Tuntuu jotenkin siltä,
että aivot menevät tilttiin.
Sähköisesti. Tunnen menettäväni tajuntani.
Sitten kuolen.
Kaikki kävi nopeasti.
Tämä vaikuttaa hirveältä onnettomuudelta tai muuten omituiselta.
Terve. Olen Tyler.
Olen Delaney. -Ihana tavata.
Heippa. Mukava tavata. -Olen Avonlea.
Aistin jo kaikenlaista. Pahoittelut.
Mukava nähdä teidät.
Mahtavaa. Onpa kaunis talo.
Kiitos. -Upeaa.
Aistin paljon. Tämä on poikkeuksellista.
Nytkö jo? -Karistan kurkkuani.
Pikku hetki. Anteeksi.
Herttinen. Näin ei ole käynyt ennen.
Pahoittelut. Olipa nolo alku.
Eikä mitään.
Haluan jo aloittaa. Ihan hetki.
Tarvitsetko vettä? -Kaikki hyvin.
Anteeksi. -Hyvänen aika.
Voisin ottaa vettä, jos vain käy.
Tuosta löytyy. -Hyvä. Kiitos.
Herranen aika. Aivan outo juttu.
Saan paljon fyysisiä aistimuksia istuntojen mittaan.
Se alkaa yleensä luennan aikana.
Nyt se alkoi jostain syystä heti, kun tapasimme.
Ja jatkuu yhä. Aistin jo joukon ihmisiä.
Yleensä puhutaan yhdestä tai kahdesta. Nyt heitä on koko joukko.
Selvä.
Ennen kuin aloitamme, toitteko esineitä pideltäväkseni?
Ottaisitteko ne esiin? -Toki.
Kokeillaan ja katsotaan, mitä tulee.
Ja tuo kitara. -Kiva. Ja kitara. Siistiä.
Kiitoksia.
Alan töhertää. Pitelen tätä ja katsotaan sitten.
Kas niin.
Kaikki hyvin.
Selvä.
Niin.
Selvän teki. Eli se…
Selvä.
Viisi ihmistä tuonpuoleisesta tulee läpi.
Suurin osa heistä on selvästi miehiä.
He ovat suojelevaisia ja isällisiä.
He ovat periaatteessa sinut elämänsä ja kuolemansa kanssa.
Mutta he suojelevat nuorempaa henkilöä,
joka kuoli hyvin varhain.
Sitä painotetaan voimakkaasti.
Yritän erottaa heidät toisistaan.
He hokevat "isää" yhä uudestaan.
Toisinaan aistin isähahmon, mutta hän vaikuttaa olevan jonkun isä.
Onko isäsi kuollut? -On.
Selvä. Sitä pitää korostaa. -Niin.
Hyvä on.
Hän tulee oman isänsä kanssa. -Kyllä.
He ovat erottamattomat. -Voi luoja.
Joskus isän ja pojan välinen suhde on myrskyisä.
Nämä kaksi olivat kuin paita ja peppu.
Tietäkää, että he tulevat vahvasti yhdessä.
Se on hyvin tärkeää.
Hetki pieni.
Tunnen sen rinnassani.
Se ei ole yhtä nopea kuin sydänkohtaus.
Jonkun keuhkoihin kertyi nestettä,
keuhkoissa oli vikaa. Hengitykseni korisee.
Kuulostaako tutulta?
Se on luultavasti isoisäni.
Selvä. -Hänellä oli keuhkosyöpä.
Tunnetteko Haroldin?
Hän on isoisäni. -Onko näin? Selvä.
Kiva. Tämä on aina karmivaa.
Hän ei välittänyt parantaa terveyttään.
Vaikka häntä kehotettiin ottamaan iisimmin.
Hän teki jääräpäisesti omaa juttuaan. Onko siinä järkeä?
Hän poltti tupakkaa. -Niin.
Alun hengitysvaikeuteni saattoivat liittyä hänen kuolintapaansa.
Aivan. -Pidetään se mielessä.
Selvä.
Onko isoisälläsi sisko?
On.
Saan viittauksen, että joku nimettiin kiven mukaan.
Näen symbolini, jotka liittyvät yleensä syntymäkiveen.
Oliko perheessä Rubya, Opalia tai muuta?
Opal-täti. -Selvä.
Hän on isoisäni sisko.
Aivan. Mahtavaa. -Herranjestas.
Minun on korostettava häntä.
Hän on siis kuollut? -Kyllä.
Selvä.
Haluan mainita…
Ei, nuorempi vetää puoleensa.
Kerron sen niin kuin se tulee.
Nuorempi vaikuttaa hyvin innostuneelta.
Jännä kyllä jostakusta käytiin sen suuntainen keskustelu,
että jos henkilö eläisi, hänellä olisi ajokortti -
tai hän saisi sen piakkoin.
Aistin tällaisen keskustelun.
Hän taisi olla naispuolinen. -Kyllä.
Hän tietää tästä. -Niin.
Käytiinkö sellainen keskustelu? -Kyllä.
Hän tulee esiin, ja haluan teidän tietävän…
Tulee kylmät väreet.
Hän ei jumita iässä, jossa kuoli.
Haluan, että tiedätte. -Haluan…
Niinhän sinäkin sanoit. -On tärkeää, että tiedätte.
Hän selvästi kehittyy ja kasvaa tietoisuutena tuonpuoleisessakin.
Hän on yhä vahvasti yhteydessä perheeseensä.
Hän vaikuttaa hyvin aktiiviselta.
Tuntuu, ettei passiivisuudesta olisi seurannut mitään hyvää.
Energia oli saatava ulos.
Hän pelasi futista. Valmensin joukkuetta.
Hän oli tiiminsä paras pelaaja.
Hän päihitti joukkueen pojat.
Uskon sen. Virtaa riittää.
Puhut tyttärestämme.
Hän oli 5,5-vuotias. -Aivan.
Nyt hän olisi 15-vuotias ja saisi ajokorttinsa.
Voi miten ikävää.
Tyttäremme Kensley oli maailman mielikuvituksellisin.
Hän oli loistava taiteilija ja tykkäsi piirtää.
Hän loisti jalkapallossa.
Ota se!
Hyvä, Kensley!
Hän rakasti uimista.
Kävimme rannalla ja löysimme aina uima-altaan.
Hän puhuu muista sisaruksistaan.
Siihen liittyy paljon positiivisuutta ja iloa.
Hän tuntuu elävän sisarustensa kautta.
Niin. -En osaa sanoa lukumäärää.
Mutta heitä on monta.
Ainakin kolme, ellei enemmän.
Kolme lastamme elää.
Hienoa. Mahtavaa.
Lyhyen elämänsä aikana hänellä oli paljon intohimoja.
Hänen perspektiivistään elämä oli hyvää.
Kyllä. -Kunnia siitä kuuluu vanhemmille.
Tämä on tärkeä viesti.
Hän toivoo kyllä, että aikaa olisi ollut enemmän.
Mutta teitte hänen ajastaan upeaa.
Onko selvä? -Niin.
Se, miten vaalitte hänen muistoaan,
tuntuu hänestä isommalta kuin yksi elämä.
Sen ympärillä on paljon kiitollisuutta.
Oletko kunnossa? Olet vaitonainen.
Ei haittaa. Tässä on paljon käsiteltävää.
Hän haluaa puhua tilanteesta, joka saattoi johtaa hänen kuolemaansa.
Muutama seikka on tärkeä. Tilanne on mutkikas.
Se on paljon erikoisempaa kuin keuhkosyöpä tai maksan vajaatoiminta.
Siinä on jotain.
Saan tunteen alkuperäisestä tapahtumasta.
Näen periaatteessa suoran viivan, johon hän vetää merkin.
Se tarkoittaa yleensä jonkin alkua.
Jotain tapahtui,
joka laukaisi kuolemaan johtaneen tapahtumasarjan.
Hän ei sano kuolleensa alkuperäiseen asiaan.
Jotain tapahtui myöhemmin, ehkä liittyen siihen.
Kuolema tuli sitä kautta.
Jos tulkitsen oikein.
Hän haluaa ihmisten päästävän irti syyllisyydestä -
alkuperäisen tapahtuman kohdalla.
Jos mietitte, että olisi pitänyt varmistaa,
ettei vahinkoa olisi sattunut.
En tiedä tarkalleen, mutta aistin:
"Miksen ollut estämässä?"
Kukaan ei olisi voinut tietää vahingon johtavan kuolemaan.
Se on mutkikasta. -Leikimme Barbieilla hänen huoneessaan.
Hän kävi hakemassa jotain.
Hän ryntäsi takaisin ja kaatui.
Käsi murtui. -Aivan.
Vaikuttaa siltä… -Et kai tunne syyllisyyttä?
Aina vähäsen.
En tiennyt siitä.
Niin.
Hän haluaa, että päästät irti.
Aistin, ettei kukaan olisi voinut tietää,
mihin se johtaisi pidemmän päälle.
Viesteissä ei ole mitään summittaista.
Sinun piti kuulla se tänään.
Et olisi voinut tehdä mitään toisin.
Joskus vain tuntuu siltä.
Olet käsitellyt asian hienosti.
Niin. Kaikki on hyvin.
Ei hätää.
Selvä.
Hän ottaa puheeksi tapahtuman jälkeisen ajan.
Tapahtumat etenivät nopeasti.
Asia on raskas.
Hän ei halua syventyä siihen, minkä ymmärrän.
Hän haluaa pysyä iloisena ja positiivisena.
Mutta päättelen,
että vahingon jälkeen kävi jotain, joka johti kuolemaan.
Saan tunteen…
Haluan sanoa, ettei hän tuntenut kipua kuolinhetkellään.
Se tulee selvänä viestinä.
Hän näyttää vaipuneensa uneen.
Niin sitä kuvaisin.
Tiedän, että jokin on vialla.
Enkä pääse pois tilanteesta.
Mutta vaivun uneen.
Ja unessa tunnen siirtyväni. Menehtyväni.
Se kävi hyvin rauhallisesti.
Ihmiset saattavat katua sitä, miten hoitivat ajanjakson ennen kuolemaa.
Sen jälkeen…
Kun hän mursi kätensä, se oli…
Syyllisyys saattaa olla…
Kannan syyllisyyttä, koska -
veimme hänet klinikalle, jonka piti erikoistua luunmurtumiin.
Niin.
Monesti tuntuu, että jos olisimme vieneet hänet sairaalaan…
Niin. -Hän olisi yhä kanssamme.
Joka tapauksessa veimme hänet sinne.
Käden murtunutta luuta korjatessaan…
Niin. -…he pistivät häneen lidokaiinia.
Eikä siinä mitään, mutta hänelle annettiin -
enemmän kuin aikuisten annos. Hän sai lidokaiiniyliannostuksen.
Olin yksin huoneessa.
Kädestä otettiin röntgen.
Tyttö katsoi minuun ja sanoi:
"Isi, minua nukuttaa."
Viimeiset sanani hänelle olivat:
"Ei se mitään. Nuku vain."
Niin.
Olen niin pahoillani.
Ikävä kuulla, mitä jouduitte kaikki kokemaan.
Onpa…
Voi raukkaa.
Onko perheessä Lukea?
Se on veljenpoikamme.
Niin. -Hän ja Kensley olivat hyvin läheisiä.
Ikäero oli neljä päivää.
Jep, hänelle on tärkeää, että puhun pojasta.
Tyttärenne lataa häneen paljon rakkautta.
Niin. -Hän kannattelee poikaa.
Se on mielenkiintoista.
Sen näkee yhä. -Niin.
Poika ei tainnut palata ennalleen. -Ei, vaikka oli 5,5-vuotias.
Tyttärenne nostaa hänet esiin tärkeänä ihmisenään.
Toivon, että välitätte viestin, jos hän on avoin.
Se kertoo rakkaudesta. Hän halusi kovasti mainita hänet.
Se on siis iso juttu.
Kas niin.
Tämä tulee esiin oudosti.
Hän näyttää symboleja pikkulinnusta.
Näen kaikenlaisia lintuviitteitä.
Se on mainittava tärkeänä. -Se onkin tärkeää.
Hän rakasti lintuja.
Hän jahtasi niitä rannalla.
Aina, kun hän näki linnun… Tämä ei ole mitenkään erikoista.
Mutta hän rakasti lintuja. -Niin.
On uskomatonta, miten hän on läsnä.
Vaikka muutimme talosta, jossa hän asui.
Hän on yhä kanssamme.
Linnut koputtavat ikkunoihimme. -Tietenkin.
Niitä on kaikkialla, samoin pesiä.
Uutta elämää.
Se on käsittämätöntä.
Ihanaa.
He pitävät pikku muistutuksista.
Tuhansien istuntojen perusteella pienet asiat ovat isoja.
Niin. -Se on hyvä muistaa.
Tässä on paljon rakkautta.
Haluan, että tiedätte.
Yhteys tyttäreenne ei pääty, kun lähden.
Niin. -Hän on sydämessänne ja sielussanne.
Voitte puhua hänelle ääneen.
Kantaa häntä mukananne uusissa kokemuksissa ja muistoissa.
Hän vaikuttaa paljon vanhemmalta kuin kuollessaan.
Kauneus piilee siinä, että kohtaamme vielä uudestaan.
Näemme heidät taas.
Nämä sielut ja ihmiset.
He odottavat meitä.
He rohkaisevat elämään täysillä sen ajan, joka meillä on.
Joskus kuolema muistuttaa siitä, miten arvokas elämä on.
Miten nopeasti se on poissa.
Olette käsitelleet asiaa hienosti.
Se on raskasta. Olette pysyneet vahvoina muille lapsillenne.
Kunnioitatte häntä kauniisti.
Se ei pääty koskaan. -Niin.
Hän on mukana elämänne merkkipaaluissa.
Joka valmistujaisissa ja häissä. -Niin.
Aina vanhuuteen saakka. Ja joku päivä tapaatte taas.
Saatamme toisemme kotiin.
Kiitos, kun sain auttaa. -Kiitos paljon.
Kiitos. -Toki.
Tämä oli upeaa.
Saanko näyttää jotain? -Ilomielin.
Ollaan hiljaa. Täällä on pesä.
Se on vaikertajakyyhky.
Monet eivät tiedä, ettei se vaikerra hankaluuttaan.
Se suree kuin kuolemaa.
Tuolla se on. Ne eivät välitä mistään, vaikka seisomme tässä.
Kaksi vuotta putkeen. -Se on selvä merkki.
Kiitos vielä kerran. Tämä oli hienoa.
Niin. Heippa. -Mukavaa päivää.
Tunnen syvää rauhaa.
Varsinkin, kun tyttö on isäni kanssa.
Isäukko suojelee.
Ihanaa, että he tulivat porukalla.
Yhtenä suurena perheenä. -Niin.
Tiedän, että Kensley on kunnossa.
Hän kuuli keskustelumme ajokortistaan.
Siitä on puhuttu usein. Älytöntä, että Tyler sanoi sen.
SANTA CLARITAN LAAKSO
Live-esitykseeni on 48 tuntia.
Olet hokenut koko päivän, että aistimuksia tulee läpi.
Se on ollut häkellyttävää.
TYLER ON VARATTU 50 KAUPUNGIN KIERTUEELLE.
Sait aiemmin näyn, joka iski vahvana.
Rintalastani paukkui ja piti ääntä.
Ne ovat kuin lyhyitä salamaniskuja.
Niin. Haluan kannustaa sinua, mutta ota rauhassa ja ole varovainen.
Tämä on ensimmäinen keikkasi keuhkon romahtamisen jälkeen.
Minulla on ikävä lavalle. -Kävit lähellä kuolemaa.
Melkein kuolit. -Tiedän.
Vuoden 2020 alussa valmistelin live-esitystäni.
Makasin sängyssä ja valmistauduin henkisesti -
kaikkeen, mitä tekisin lavalla.
Yhtäkkiä tunsin kivun rinnassani.
Kutsuin Heatherin ja äitini, ja pyysin päästä sairaalaan.
Diagnoosini oli romahtanut keuhko.
Keuhkoni romahti kokonaan ja lepäsi sydämelläni.
Tarvitsin välitöntä hoitoa tai olisin kuollut.
Vietin kuukausia sairaalassa toipumassa traumaattisesta kokemuksesta.
Sitä oli pelottavaa seurata.
En voi kuvitella, mitä se oli sinulle.
Sillä on hintansa ja veronsa. Toivottavasti elän vielä pitkään.
Minusta tuntuu vain vanhalta.
Sisäisesti.
Istunnot vanhentavat minua.
Siksi en osaa kuvitella itseäni -
vaikka 70-vuotiaana, koska olen jo nyt niin väsynyt.
Silmäpussini eivät tulleet sattumalta. Synnyin niiden kanssa.
Ne ovat huipentuma näkyjä,
eteerisiä kokemuksia ja mielikuvia, joita en voi unohtaa.
Se vanhentaa ihmistä jollakin tasolla.
Vakuutin tuottajilleni ja perheelleni, että jaksan palata lavalle.
En silti voi taata, miten se vaikuttaa fyysiseen terveyteeni.
Joten… -Onpa surullista kuulla.
Älä suotta sure.
En tiedä, mitä tekisin ilman sinua. -En ole menossa mihinkään.
Emme vain ymmärrä prosessia.
Kuka tietää, miten se vaikuttaa kehooni.
TYLERIN KOTIKAUPUNKI
PIONEERIN PERUSKOULU
Kaikki näyttää samalta.
Tämä oli ennen sininen. -Aijaa?
Suurin osa luokista oli tuolla. Auditorio on täällä ja kirjasto.
TYLERIN ASSITENTTI
Ekana koulupäivänä äiti unohti hakea minut.
Odotin tuolla. -Miten hän unohti?
En tiedä. Kannan yhä kaunaa.
Olin ainoa lapsi, ja jotenkin… -Hänellä oli kiire.
Sitä sattuu.
On epätodellista palata peruskouluuni.
Siellä tunsin itseni normaaliksi.
PIONEERIN KOULULAISET TIETÄVÄT, ETTÄ ASENNE RATKAISEE!
Sen jälkeen elämäni muuttui lopullisesti.
Mieleeni tulvi aistimuksia, näkyjä ja keskusteluja vainajista.
Hei! Mitä kuuluu, rva Weisgerber? -Heippa.
Mukava nähdä.
Kun Tyler aloitti koulussamme, olin kirjastonhoitaja.
Tyler erottui joukosta.
Hän säteili onnea.
Hänellä oli kyky tehdä toiselle hyvä olo.
Kuinka pitkä hän oli viimeksi?
Suurin piirtein tuollainen.
Niin.
Kykysi kypsyivät kymmenen vanhana.
Aloin astua siihen.
Tiesitkö hänen lahjastaan?
En. -Pidin sen alkuun salassa.
En ymmärtänyt, mitä tapahtui.
Hetkittäin aistin jotain ihmisistä ennen kymmentä ikävuottakin.
En pitänyt sitä kykynä, pikemminkin intuitiona.
Ainakin koulun alkuaikoina olin kuin kuka tahansa lapsi.
Ja niin minua kohdeltiin.
Samaan aikaan asiat alkoivat mutkistua.
Isoäitini kuoli, kun olin neljännellä luokalla.
Viidennellä luokalla kävin rankkoja tunteita läpi.
Tietoa tuli lakkaamatta.
Se oli hämmentävää ja ylivoimaista.
Kymmenvuotiaana ei tiedä vielä itsestäänkään,
saati sitten kokonaan toisesta olemassaolon tasosta.
Nyt herätellään muistoja. -Tuleeko mitään?
Tämän muistan ainakin.
Jälkikäteen ajatellen täällä sain olla lapsi.
Joten… -Niin.
Matka on ollut mahtava. Varsinkin, kun voi palata.
Koulun pihalla mieleeni tulvii muistoja.
Mutta aistimukset häiritsevät takaraivossani.
Kiva puhua tänään.
On surrealistista istua entisen kirjastonhoitajansa edessä.
Niinpä. -Jännää. Toin lehtiöni.
Meditoin vähän… -Teemmekö me…
Luen sinulle.
En tiennytkään. -Oletko avoin sille?
Ei ole pakko. -Eikä mitään. En vain…
En tiennyt.
Luulin, että juttelemme vanhoja. -Tuumasin, ettei se haittaa.
Mutta päätös on sinun. -Sopii.
En hallitse sitä, kuka tulee läpi.
Valitsen vahvimman viestijän.
Katsotaan, miten käy.
Se tuli siinä.
Muistan, että sinulla oli tytär. Maddie? -Niin, Maddie.
Entä muita lapsia? -Poikani Lee.
Siis poika. Hienoa.
Niinkö? Mielenkiintoista.
Eli näin.
Haluan puhua heistä ja urasta.
Tyttäresi kohdalla aistin paljon muutoksia.
Kun otan yhteyden hänen energiaansa,
hän tuntuu saavan paljon vastuuta.
On päätettävä:
"Otanko tehtävän vastaan? Olenko valmis?"
Tunnen kannustuksen mennä rohkeasti eteenpäin.
"Olet kykenevämpi kuin tiedätkään."
Se näyttäisi liittyvän häneen.
Muutoksia on tullut toisensa perään. -Paljon.
Aivan. -Olet oikeassa.
Veikkaan, että hän korjaa muiden jäljet.
Ja vaihtelee rooleja. -Koko ajan.
Sitä on paljon. Hän turhautuu, mutta tekee niin silti.
Hän on niin ahkera.
Lopputulos on positiivinen ja suunta oikea.
Hyvä.
Onko perheessä lainvalvojia?
On. -Kukakohan?
Poikani. -Siis poikasi.
Hänelläkin on edessään muutos.
Mielenkiintoista. Kuinka vanha hän on? -Hän on 29.
Selvä. Palaamme aikaan -
neljä vuotta sitten. Katsotaanpa. En tiedä miksi.
Eli neljä vuotta 29:sta…
Hän meni naimisiin. -Vai niin? Mielenkiintoista.
He tuovat ilmi haasteita hedelmällisyydessä.
Siitä on keskusteltu. Kaikki on hyvin.
Se ratkeaa ajallaan.
Hyvä. He saivat vihdoin esikoisensa.
Mahtavaa. -Tyttö on vajaat kaksi kuukautta.
Sadie. -Onnittelut.
Heillä tosiaan oli vaikeuksia.
Sellaista se on.
Kaikella on aikansa.
Tunne on positiivinen.
Tämä on outo kuva, mutta hyvä pitää mielessä.
Jotain lentävästä possusta.
Siivekäs sika.
Se piti tuoda ilmi.
Mieheni sanoi aina: " Kun siat lentävät."
Piipahdimme johonkin putiikkiin ja siellä roikkui lentävä sika.
Siinä se viuhui ja Maddie sanoi: "Katso!"
Hauskaa. Lentävät siat ovat tärkeä juttu.
Hauskana muistona. -Todellakin.
Hulvatonta.
Ja se on siinä.
Ahaa, selvä. Minun pitää käsitellä hänet.
Missä olimmekaan.
Kun puhumme… On hankala erottaa äitisi ja isäsi puolet.
Sanottakoon, etten tunne äitisi tai isäsi kuolleen.
Ovatko he elossa? -Ovat.
Hienoa. Hyvä juttu.
Taidamme mennä sukupolven pidemmälle.
Haluan kysyä tärkeästä naisesta.
Aistin paljon naisenergiaa. Korostan J:tä.
Eli J-niminen nainen.
Onko perheessäsi naispuolista J:tä?
Molemmat isoäidit.
Entä Julieta?
Julia. -Aivan.
Selvä. Onko toinen heistä kuollut?
Molemmat. -Julia on siis kuollut?
Kyllä. -Korostan sitä.
Mutta aistin myös aikalaisia.
Otan puheeksi pari naista, jotka ovat kuolleet.
He vaikuttavat vanhemmilta. Haluan puhua kahdesta asiasta.
Molemmat liittyvät aivoihin.
Se ei ole mielenterveysjuttu. Tämä on fysiologista.
Jokin vaikeutti kognitiivisesti ympäristön havainnointia.
Se on dementiaa, Alzheimerin tautia. -Alzheimerin tauti.
Se on mahdollisesti merkityksellistä.
Joku taisi saada aivohalvauksen.
Siinä on jotain jännää. Ne ovat kaksi eri asiaa.
Kuka kuoli Alzheimeriin?
Adeline-tätini. -Selvä.
Hän haluaa tuoda ilmi, ettei ollut yksin.
Hän tunnustaa aikalaisen.
Oliko hänellä sisaruksia? Kuoliko hänen sisarensakin?
Korostan heitä kahta.
Hän sai aivohalvauksen. -Aivan.
Ymmärrän.
Noin.
Siinähän tuli jo vaikka mitä.
En olisi uskonut lukevani entiselle kirjastonhoitajalleni.
Niinpä.
Opettajan säikyttämisessä on jotain.
Olen vieläkin äimänä.
Olen hämilläni. -Niin.
Ällistyin, kun hän tiesi vaikka mitä.
Se meni naulan kantaan. Uskomaton kokemus.
Sori vain, mutta aikamoista.
Esiinnyn tuhatpäisille yleisöille.
Valitsen jonkun. -Sattumalta.
Heillä ei muka ole ketään. Vastaan, että "kylläpäs on".
Heidän rakkautensa ylittää omat odotuksemmekin.
Niin. Vau!
Nyt on kyllä sievää.
Enkö poiminutkin ihania kukkia?
Annan lautasliinoja… -Voin auttaa.
Saat nämä. -Miten se tehdään?
Miten vain. -Näytänkö taitteluekspertiltä?
No jaa…
Tee miten tykkäät.
Selvä.
Kunhan menee reiästä läpi.
Ihana nähdä Peter ja Felicia pitkästä aikaa.
Syömme tätini ja setäni kanssa.
Olen innoissani.
Meillä on paljon päivitettävää.
Hyvänen aika.
Heippa. -Ketkäs ne siellä!
Mikä vihreä ilmestys.
Ei itketä. -Olisin tullut 10 minuuttia sitten.
Hän hidasteli. -Mitä kuuluu?
Älä itke.
Mitä kuuluu? -Heippa.
Hyvää. -Ilonpäivä.
Ihana nähdä teidät.
Kyhäsimme jotain pientä. Toivottavasti maistuu.
Meillä on quiche. -Kaunista.
Istukaa alas vain. -Voi Theresa.
Olen yhä musta.
En ymmärrä quichen päälle.
Hyvä on. -Arvostan sitä silti.
Teen sinulle mitä haluat.
Et tehnyt sitä. -Teinpäs alusta asti. Maista.
Siinä on pekonia. -Kunnon emäntä.
Luonnostani. -Hän on taitava.
Niin onkin. -Kiitos.
Meillä on paljon puhuttavaa.
Haluan kertoa.
Matka on ollut raskas meille kaikille.
Tämä on uusi alku.
Rakastan teitä.
Ellei Tyler olisi kannustanut tekemään DNA-testiä,
en tietäisi, mitä tiedän nyt.
Kaikki nämä vuodet olin Stellan vallan alla.
Taika on rauennut.
En anna hänen enää määrätä elämästäni.
Etkö halua kohdata häntä ja…
Tulin siihen tulokseen, ettei se muuttaisi yhtään mitään.
Kohtasit menneen. -Niin.
Pääsit totuuden jäljille. Se riittää.
En uskonut, että juuri Tyler auttaisi selvittämään, kuka olen.
Siirtymään eteenpäin kaikesta, mitä minulle tapahtui,
jotta tuntisin olevani taas kokonainen.
Päästän elämääni menneisyydestäni vain sinut ja Felician. Siinä kaikki.
Halusin jakaa kanssanne sukupuuni.
Se on erityinen. -Jestas.
Siinä näkyy italialainen perheeni ja heidän nimensä.
Mutta täällä ovat veljeni ja siskoni,
Felicia ja Peter.
Olette aina perheeni. Se ei muutu koskaan.
Olemme ikuisesti sisaruksia. Rakastan teitä aina.
Arvostan kaikkea apuanne ja suojelustanne.
Muistan kaikenlaista. Haluan kiittää teitä uhrauksistanne.
Nimeni Theresan sukupuussa tuntui hyvältä.
Sanoin Theresalle, että olen aina hänen ykkösveljensä.
Se paikka on siis varattu.
Tapaan kyllä hänen toisen veljensä.
Rakastan häntä ja kaikkea, mutta hänen on pysyttävä kaistallaan.
Opin tästä, että perhe on rakkaus, jonka…
Jaamme.
Kyse ei todellakaan ole vain verestä.
Tästedes. -Rakkaus ja side on tärkein.
Olette aina tätini ja setäni. Olen kiitollinen yhteisestä tarinastamme.
Viime kuukausina onnistuimme äitini kanssa purkamaan arvoituksen,
hirviön, joka on Stella.
Voimme elää tietäen, keitä olemme,
mistä tulemme ja kuinka suuri perheemme onkaan.
Perheen voi valita itse.
Halihetki?
Olet rakas. -Olet päivän paras lahjani.
Onko selvä? -Olemme erottamattomia.
Miten Nanci voi aamulla?
Hyvin.
Porskuttaa. -Se aavisti lähtömme.
Se vain näykki kättäni.
Yritti estää lähtemästä.
Näytät hyvältä. -Kiitos.
Otin kylmää vettä ja voimme pysähtyä Starbucksissa.
Aikaa riittää.
Esiinnyn ensi kertaa leikkauksen jälkeen.
Mieleeni tulvii jo viestejä tuonpuoleisesta yleisön jäsenille.
Siksi en voi keskittyä mihinkään muuhun.
Tuntuu kummalliselta mennä livekeikalle.
Edellisestä on aikaa.
Outoa nähdä heidän kasvonsa.
Niinpä. Siitä tulee jo puolitoista vuotta.
Edellisen jälkeen helvetti oli irti. -Jep.
Melkein kuukausi sairaalassa.
En halua tehdä sitä toiste. Sovitaanko?
Joo.
Minä voin ottaa. -Se tulee tänne.
Hyvä on sitten.
Tässä. -Valmista?
Valmista. -Saitteko?
Jep. Aula on aina ahdistavin.
Kun Tyler pitää liveshow'n ja pääsemme hotelliin,
hän on tyyni ja omissa oloissaan.
Tulen kohta.
Hän ei viihdy muiden seurassa.
Hän ei kaipaa ärsykkeitä. Kun tilaamme huonepalvelusta,
otan ruoan käytävällä vastaan. Hän ei halua -
olla tekemisissä muiden ihmisten tunteiden kanssa.
Emme puhu epämiellyttävistä asioista hänen edessään.
Emme keskustele mistään vaikeasta.
Hänen on pysyttävä rauhallisena.
Viestejä alkaa tulla läpi.
ÄLÄ HÄIRITSE
Olen henkisesti ja fyysisesti usvassa.
Se on erikoista.
Haluan hoitaa asian alta pois.
En tiedä. Siihen liittyy paljon tunteita.
En tiedä tarkalleen, mitä ne ovat. Jännitystä, iloa.
Ehkä vähän pelkoakin. En kuitenkaan tiedä, mitä pelkään.
Olen tehnyt yli 50 esitystä. Ehkä se on esiintyminen ja haavoittuvuus.
Se on kivuliasta fyysisesti ja vaatii veronsa tunnetasolla.
Pusken itseni sellaiseen tilaan, kuten nytkin,
että on vaikea ilmaista asioita ulkoisesti, kunnes alan piirtää.
Sitten kaikki purkautuu.
Minun pitää täyttää kutsumukseni.
Nousta huomenna lavalle ja hoitaa homma.
Ja sitten -
voin palata normaaliin.
Rumpujen pärinää.
Hei! Mitä kuuluu? -Valmista?
Totta kai. Kiitos.
Moi. -Mukava tavata.
Miten menee? -Saatan sinut.
Kiitos. Kiva juttu.
Selvä…
Olen levoton ennen esitystä.
Pelissä on paljon. Se ei ole pelkkää viihdettä.
Ihmiset haluavat epätoivoisesti yhteyden läheisiinsä.
He ovat matkustaneet tuhansia kilometrejä.
Yksi luenta voi tuoda muillekin päätöksen.
Se on iso tilaus.
Koska en hallitse viestejä, en voi pakottaa mitään.
On vain luotettava siihen, että oppaani ja henget tulevat esiin.
Miltä tuntuu? -Aistin kaikenlaista.
Nytkö jo? -Jep.
Onhan siitä puolitoista vuotta.
Paljon patoutumia. -Niinpä.
Se varmaan hermostuttaa entisestään.
PUKUHUONE
Tsemppiä. Rakastan sinua. -Samoin.
Muista seistä suorassa. Jooko?
Korvat linjaan hartioiden kanssa.
Selvä. Pinotaan kirjoja. -Kyyhötän itsekin.
Olen kamala kyyhöttäjä, mutta muista seistä suorassa.
Häntä hermostuttaa, koska edellisestä esityksestä on aikaa.
Esiintyminen lavalla tuhansien ihmisten edessä -
on kova pala.
Jännittääkö sinua?
Minua jännittää aina.
#TYLERHENRYMEEDIONLUENTA
Juuri nyt minua ahdistaa.
Lavalle meno voi vaarantaa henkeni. Mutta se on kutsumukseni.
KYSY TYLERILTA
Valmiina?
Kyllä. Nappaan vain tämän.
Ota kamasi. -Jep.
No niin. -Sitten mennään.
Hoidetaan homma.
Odotellaan tässä. -Kuulostaa hyvältä.
Tasaan hengitykseni. Jännittää. -Hengitä syvään.
Miltä keuhkossa tuntuu?
Jännittyneenä hengitys rajoittuu.
Järkevää. -On raskaampi hengittää.
Tehtäväni Maan päällä on välittää viestejä.
Tulin auttamaan.
Tulin parantamaan.
Tulin heitä varten. Se olen minä hinnalla millä hyvänsä.
Teet erityistä työtä. -Niin.
Kiitos kaikesta.
H-hetki koittaa. Katsotaan, miten käy.
Olen ihan…
Pysy kasassa.
Hyvä yleisö, Tyler Henry!
Terve kaikille!
Mitä teille kuuluu?
Tuntuupa hyvältä tehdä paluu.
Tekstitys: Katariina Uusitupa