NETFLIX-SARJA
Hän tuntuu palanneen vanhoihin piireihinsä.
Hän haali rahaa ja siihen liittyviä asioita.
Epäilen, että sillä oli osuutta hänen kuolemaansa.
Hän tiesi, ettei tilanteesta ollut ulospääsyä.
Niin?
Tuliko jotain mieleesi?
Ihan kuin hän olisi -
tiennyt kuolevansa sinä päivänä.
Hän soitti äidilleni omituisen huolissaan tämän voinnista.
Äiti ihmetteli, mitä hän hätäili. "Kaikki hyvin."
Hän pyöri vaarallisessa seurassa. -Niin.
Arvelen, että häntä uhattiin.
Että ellet tottele, perheesi kärsii. -Niin.
Tiedämmekö tappajan? -Emme vielä.
Minulla on epäilykseni.
Pidä tämä mielessä.
Viesti tuntuu olevan, että hänet houkuteltiin paikalle.
Se on hyvä tietää. -Voi herranjumala.
Jos sinulla on epäilyksesi tekijästä, hän vahvistaa sen nyt.
Jestas.
Yritän olla varovainen. En halua syyttää ketään.
Mutta tässä on elementtejä petoksesta.
Luulen, että hänen silloinen "ystävänsä" -
houkutteli hänet tappajan luo. -Kyllä.
Tiedämme, että tämä "ystävä" oli viimeisenä veljeni seurassa.
Niin. -Hän muka jätti veljeni huoltoasemalle,
jossa tätä ei nähtykään.
Tunnen, että oikeus toteutuu. -Niinkö?
Näen tekijän kohdalla version vangitsemisen symbolistani.
Selvä. -Eli tekijä saattaa jäädä kiinni -
tehdessään jotain muuta. Tieto voi tulla sitä kautta.
Kaikesta huolimatta veljesi tuntui hyvältä tyypiltä.
Ja olikin.
Hän oli hyvä veli. -Niin.
Kaipaan häntä kamalasti.
Veljeni eli kadulla nuoresta pitäen, kuten minäkin.
Silloin aloimme tehdä hämärähommia.
Aloimme tienata laittomin keinoin.
Emme miettineet seurauksia.
Ei kukaan kertonut. Meillä ei ollut roolimalleja,
jotka olisivat varoittaneet vaaroista.
Kukaan ei puskenut meitä kaidalle tielle. Sellaista roolimallia ei ollut.
Veljeni virui liittovaltion vankilassa seitsemisen vuotta.
Hänet vapautettiin, ja vajaan vuoden päästä hän oli kuollut.
Kun päätin muuttaa elämäni, tein sen pelastaakseni itseni.
Se voi vaikuttaa itsekkäältä, mutta minun piti vaihtaa maisemaa.
En koskaan painostanut häntä muuttamaan elämänsä suuntaa.
Sitäkin kadun, ja tunnen siitä syyllisyyttä.
En aisti, että ketään syytettäisiin.
En aisti tuomitsemista vaan rehellisiä tunteita.
Tunteet ovat sinun.
Hän ei halua, että käytät aikasi jossitteluun.
Niin.
Kuulevatko he, kun puhun ja rukoilen heille?
Ehdottomasti.
Sanon aina, että he kuulevat. He aistivat aikeemme.
Se on tämän voima. Kun teen luennan, luon yhteyden tietoisesti.
Kun puhut heille ääneen,
missä tahansa muodossa, he tuntevat ja tietävät sen.
Sitä rukoilen.
Pyydän heitä kertomaan, että he ovat kanssani.
Et ole yksin, he ovat osa elämääsi. -Se on helpottavaa kuulla.
Nyt tuntuu, että veljeni ja isäni ovat rinnallani.
Haittaako, jos halaan? -Ei tietenkään.
Päinvastoin. -Tämä on heiltä molemmilta.
Kiitos niin paljon.
Tyler antoi minulle luvan elää elämääni.
Hän antoi uutta suuntaa ja toivoakin.
Se oli hienoa. -Ihan totta?
TYLERIN ASSISTENTTI
Siksi teemme tätä. -Onpa kiva kuulla.
Se oli eheyttävää.
VIIDES LUKU KORKEAMPIA VOIMIA
VIIKKOA MYÖHEMMIN
Tulimme New Orleansiin hakemaan vastauksia.
Jututin jo äitini lapsuudenperhettä.
Nyt on aika kohdata äitini biologinen perhe ja järjestää istunto.
Laitan läjän alkkareita ja muuta helposti saataville.
Kuulostaa hyvältä.
Tapasimme kerran.
Jos käyn liian tunteelliseksi tai puolueelliseksi,
yhteyteni tuonpuoleiseen vääristyy.
Toivon saavani selkeyttä.
Mikä tahansa uusi tiedonripe voi auttaa.
Haluan kysyä, miten näin kävi.
Vain New Orleansin väellä saattaa olla vastaukset.
Miltä tuntuu tavata perheesi?
Ihan hyvältä. Olen innoissani. Se menee varmasti hyvin.
Sain tietää biologisista sisaruksistani vasta pari vuotta sitten DNA-testillä.
Olemme puhuneet tuntikaupalla puhelimessa.
He selittivät, mitä tapahtui ja miten äitini luopui minusta.
Jotkin yksityiskohdat ovat yhä epäselviä.
He ovat etsineet minua kauan. Eikä minulla ollut aavistustakaan.
Se oli hämmentävää.
PONTCHARTRAIN-JÄRVI
Hyvänen aika.
Hän on ratissa!
Nyt varovasti. -Voi taivas.
TYLERIN SERKKUPUOLI
Hänellä on lilat kynnet!
Voi että.
Miten menee?
Olen viisi vuotta vanhempi kuin Theresa. Hän on pikkusiskoni.
Olen etsinyt häntä vuodesta 1969.
THERESAN SISKOPUOLI
Välillä oli hankala tietää, mistä aloittaa.
Mutta tunsin, ettei hän ollut oikeassa paikassa.
Tunsin, että äiti katseli taivaasta ja kannusti jatkamaan.
Äitini ja Mary-tätini näyttävät samalta ja pukeutuvat samoin.
Heillä on samat maneeritkin.
Se on älytöntä.
Mistä oikein on kyse?
George, kerro sinä.
Meillä oli tapana ottaa verkot…
THERESAN VELIPUOLI
…ja pyydystää taskurapuja.
Eikä. -Järvenranta on Bayou St. John.
Lapsuutemme oli rutiköyhää.
Mutta vaikeinakin aikoina äitini oli upea ihminen.
Hän piti huolen, että olimme rakastettuja.
Vien Tylerin ja Theresan ravustamaan.
Näin he saavat kokea, mitä teimme perheenä.
Haluan Theresalle yhteyden äitiimme.
Hän oli maailman paras isoäiti. -Niinpä.
Olisimmepa tavanneet.
THERESAN ÄITI
Hän on hengessä mukana. -Kyllä.
Eli ensinnäkin -
saat sitoa verkon. -Selvä.
Haen sinulle hanskat.
Jaahas.
Otetaan kolme kanankaulaa.
Sidotaan tiukasti kuin kengännauhat, ettei rapu vie.
Eli sidotaan suoraan naruun.
Ei tarvitse kuin sitoa ja levittää verkot.
Ja hakea saalis.
Jukra. -Päivälliseen ei muuta vaadita.
Vähän meni… -Loistavaa.
SYVÄNNE ALKAA TÄSTÄ
Isoäitisi odotti ravustamista niin innoissaan,
että valvoi läpi yön laittamassa kanaa ja pottusalaattia.
Vietimme täällä koko päivän. -Jestas.
Se oli hienoa aikaa.
Hän teki hienoja asioita tarjotakseen meille hyvän lapsuuden.
Ihmiset kuvailevat isoäitiäni elämäniloisena hauskanpitäjänä.
Hän arvosti yksinkertaisia asioita.
Perhe oli hänelle tärkein. Hän oli vähään tyytyväinen.
Olen onnekas, että he ovat hyviä ihmisiä.
Arvostan itseäni syvemmällä tasolla.
Nosta verkko, jos saat.
Kurkataan, mitä tuli. -Vedetään reippaasti.
Tuliko mitään?
Tuliko jotain? -En tiedä vielä.
Vedä. -Selvä, vedetään.
Kappas vain. -Saimme rapuja!
Tässä on koko päiväksi. -Kyllä.
Mahtavaa. -Siitä riittää viikoiksi.
Tähän liittyy vaikka mitä.
Uskomatonta. -Niin.
Tämä on erityinen päivä.
Sanopa muuta. Mahtavaa. -Herranen aika.
Sitten räiskyy!
Mieletöntä!
Rakastan sinua. -Ja minä sinua. Tämä on hienoa.
Niinpä. Nyt alkoi tuulla. -Eikä edes sada.
Yksi asia äidistäsi tai äidistämme…
Aivan.
Hän paiski töitä niska limassa,
että saimme loistaa kaikessa, mitä teimme.
Häpeää oli paljon.
Äiti sai hermoromahduksen -
annettuaan hänet Stellalle.
Kuulin siitä jälkeenpäin.
Silloin olin vielä liian nuori, eikä meille tietenkään kerrottu mitään.
Teille varmaan herää ihania muistoja tästä paikasta.
Olisinpa ollut mukana. Ainakin olemme täällä nyt.
Huomaan, miten vaikeaa tämä on ollut äidilleni.
Hänelle kuului erilainen elämä, ja rikollinen riisti sen häneltä.
On vaikea prosessoida tietoa kaiken keskellä.
Näen, että äitini herkistyy Maryn ja Georgen seurassa.
Nyt ei ole oikea hetki luennalle.
Toivottavasti saan tilaisuuden tulevina päivinä kasvokkain.
Hän oli oikeasti erityinen ihminen.
Uskon sen. -Muistutat häntä.
Totta! -Kiitos. Kiva kuulla.
Vaikeinta tässä on tuntea niin paljon vihaa,
että tämä aika vietiin minulta.
En tiedä. Olen pyöritellyt asiaa miljoonalla eri tavalla.
Se muistuttaa kidutusta.
He kuvailevat lapsuuttaan -
ja kertovat, miten ihana äitimme oli ihmisenä ja äitinä.
Hän oli hauska.
Hän haki heidät koulusta ravustamaan ja viettämään laatuaikaa yhdessä.
Päivän päätteeksi he keittivät ravut kotosalla.
Heillä oli upea päivä.
Olen väkisinkin kateellinen.
Stella ei sellaista tehnyt.
Hän ei sanonut kertaakaan rakastavansa minua.
Sisarukseni eivät olleet rikkaita. He asuivat tukiasunnossa.
Mutta äitini rakkaudelle ei voi pistää hintaa.
Heistä tuli hienoja ihmisiä.
Voi siis olla köyhä, kunhan on rakastettu.
Jos kodissa on rakkautta, ihmisellä on kaikkea.
Muistin yhden asian, jonka työnsin kai syrjään ja unohdin.
Kun olin 19 tai 20, eräs henkilö otti minuun yhteyttä.
Stella oli kuulemma sanonut vankilasta käsin, ettei ole äitini.
"Halusin vain kertoa. Tee tiedolla, mitä tykkäät."
En uskonut häntä.
Stella valehteli niin vuolaasti, etten ajatellutkaan asiaa.
Se harmittaa niin vietävästi.
Olisinpa kuunnellut. Olisin ehtinyt tavata äitini.
Mutta Stella valehteli valehtelemistaan.
En voinut uskoa häntä. Sen virheen vien hautaani.
Moitin siitä itseäni ikuisesti.
Ensimmäinen päivä on takana. Emmekä tiedä,
miten äiti päätyi murhaaja-Stellan hoiviin.
Mutta kuulimme, miten lämmin biologinen isoäitini oli.
Se on hämmentävää.
Jos hän oli niin omistautunut lapsilleen, miksi hän luopui äidistäni?
Se on järjetöntä. Haluan selvyyden äidilleni.
Tiedän, että hän on romuna.
Toivon, että hän saa asian jotakuinkin päätökseen.
Elämääni määrittelevät hetket, kun yritän auttaa ihmisiä -
saamaan ratkaisun ja mielenrauhan.
Tämä on tänään normaaliakin sekavampaa.
Millä tavalla?
Saan paljon viitteitä siitä, että ajatukset ovat solmussa.
Tuntuu jotenkin sumuiselta.
Siinä se on.
Lisää outoja fiiliksiä. Kummallista. -Niin.
Tällaisissa paikoissa yhteys vaikeutuu.
Jos siellä ramppaa paljon porukkaa.
Jälkeen jää energiaa. -Paikka imee kaiken kuin sieni.
Tai pisoaarin raikastin.
Ihanaa, että teemme tämän yhdessä. -Niinpä.
Hei! Miten menee?
Kätellään. -Voidaanko?
Olen Lauren. Mukava tavata.
Mihin istun? -Istu siihen. Tulen lähemmäksi.
Sehän sopii.
Toin kätevän lehtiöni. -Selvä.
Kaikki, jotka olette tavanneet, tuttunne -
sekä tuntemattomat perheenjäsenet voivat tulla esiin.
Älä levittele perheeni likapyykkiä. -Yritän.
Toitteko esineitä mukananne?
Toimme muutaman.
Nämä kaksi.
Loistavaa.
Laitetaan ne tähän, jos sopii.
Upeaa.
Sitten tämä kaunotar. -Oikea aarre.
Muutama arvokoru. -Hyvänen aika.
Selvä.
Onpa outoa.
Okei.
Noin. Nappaan tämän.
Katsotaan, saammeko yhteyden siihen.
Noin.
Katson kuin ymmärtäisin. -Minäkin yritän lukea.
Puen sen kohta sanoiksi.
Mielenkiintoista.
Tämäpä erikoista.
Selvä.
He korostavat, että kyseessä on nainen. -Niin.
Aika outoa. Hän tuo ilmi jotain, mitä kuvaisin asioiden eskaloitumiseksi.
Yritän saada lisätietoa. Kuolema vaikuttaa erikoiselta.
Ihmiset kuolevat eri tavoin.
Tämä on tosi outoa. -Niin.
Tässä on jotain jännää.
Tämä ei ole perinteistä edes meediolle.
Aistin jotain häkellyttävää tulomatkalla.
Tunsin ajatusteni sumentuvan.
Se käy järkeen.
Ehkä henkilö oli kännissä tai…
Minua jotenkin huimasi. Mieleni ei ollut selkeä.
Se resonoi. -Kyllä.
Selvä.
Näen suihkuavaa vettä, kuin suihkulähteen. En tiedä.
Olikohan lähistöllä suihkulähteitä.
Vaikea sanoa.
Kun henkilö kuoli, aistin eräänlaista…
Tunnen erkaantuneeni muista.
Hänen ympärillään oli ventovieraita.
Olen melko varma tästä. Rehellisesti sanottuna.
Lähistöllä oli joku, jota en juurikaan tunne.
Vaikka nuorempikin ihminen kuolee syöpään,
vuoteen ympärillä on ihmisiä hyvästelemässä.
Sitä osataan odottaa. -En saa sellaista tunnetta.
Tämä tuntuu jotenkin varastetulta. Hänen elämänsä riistettiin.
Olen täällä ja sitten en. -Käy järkeen.
Niin se välittyy.
Mielenkiintoista. Kuoleman aikoihin aistin jostain syystä juhlan tuntua.
Tässä on synkkä kahtiajako -
kuoleman ja hauskanpidon välillä.
Olen iloinen ja innoissani.
Tiedättekö? Onpa ärsyttävää.
Olen nähnyt koko ajan musiikkiviitteitä, kuin olisimme baarissa.
Mutta jotenkin tässä on muutakin. -Niin.
Tunnelma ei täsmää kuolemaan.
Siellä soitettiin musiikkia. Se on totta. -Se tapahtui yllättäen.
Musiikki oli hänen juttunsa.
Hän rakasti kantria.
Hän tykkäsi tanssia ja laulaa mukana.
Niin.
Aika outoa. Noin.
Liittyykö häneen C:llä tai K:lla alkavia nimiä?
Saan vahvan K-äänteen. Mikä hänen nimensä oli?
Chrissy. -Aivan.
Kuka hän oli teille?
Sisarkuntamme jäsen. Siksi stoolat ja muu.
En tajunnut, mikä se oli. Saako sen valmistuttuaan?
En valmistunut, joten en tiedä.
Kävimme samaa liiketalouskoulua. Tämä oli sisarkuntamme stoola.
Sen saa koristeeksi valmistuttuaan. -Selvä.
Meillä oli stoolat viimeisissä yhteiskuvissamme.
Niin. -Mahtavaa.
Hän oli niin siisti.
Mieletön ystävä. Hauskaa energiaa.
Hauska mutta rehellinen, silloinkin, kun ei haluaisi.
Hänen kanssaan oli hyvä olla.
Hienoa. Ja erityistä.
Outoa. Tähän liittyy kirja.
Mielenkiintoinen symboli.
Tiedättekö kuun ensimmäisen päivän merkityksen?
Häntä olisi muistettu jotenkin.
Näen jonkinlaisen laatan.
Yritän pukea sen sanoiksi.
Kiveen kirjoitettu, sanoisin. Tuntuu, että se on…
Muistakaa, mitä sanon.
Joku mietti istuttavansa puun hänen muistolleen -
tai aikoo istuttaa puun, ja se on iso juttu.
Pidetään seremonia. Puulle kaivetaan kuoppa.
Eikö se natsaa?
Todellakin. Anteeksi. -Aijaa? Selvä.
Tunnen asian ympärillä ylpeyttä. Se on suuri kunnianosoitus.
Saan jotain lisää. Tuli kylmät väreet.
Näen nimittäin… Ihmiset ryntäävät karkuun.
Tunnen tapahtumien ympärillä paljon pelkoa.
Lääkintäavun saamisen yli vedetään punainen raksi.
Se viittaa yleensä viivästykseen tilanteen vakavuuteen nähden.
Ehdottomasti. -Poliisit tulivat myöhässä.
Apu viivästyi pahasti.
Selvä. Minä jatkan.
Tätä on vaikea selittää, mutta symbolisesti tuntuu…
Menen ylhäältä alas.
Olen ensin korkealla ja sitten alhaalla.
Fyysisesti. -Niin.
Täysin järkeenkäypää. -Selvä. Hyvä.
Aistin vahvasti kimpoavien luotien äänen.
Tämä kuulostaa oudolta, mutta ääni…
En saa selvää, mistä se tulee.
Niin kuvaisin sitä.
Ja tuntuu,
etten tiedä, minne katsoa.
Olen kirjaimellisesti…
Tässä on paljon kaikenlaista. -Niin.
Mitä tapahtui?
Se oli livekonsertti,
jonka yleisöön ammuttiin.
Kaikki, mitä sanoit, käy järkeen.
Tervehdys. Jatkamme lähetystämme Las Vegasin ampumisesta.
Se oli kuolettavin maan historiassa.
Asemies avasi tulen eilen heti iltakymmenen jälkeen.
Hän ampui Mandalay Bay -hotellin 32. kerroksesta -
taukoamatta konekiväärillä.
Ihmiset säntäsivät ympäriinsä.
Konstaapeli, Mandalay Bayn puoliväli.
Joku ampuu Mandalay Bay -hotellista.
Avun saaminen viivästyi.
Häipykää! Joku ampuu tuolta. Menkää tuonne!
Äkkiä tuonne päin.
Kaikkiaan 61 ihmistä kuoli ja liki 500 haavoittui.
Muistomerkkejä oli eri puolilla.
Sinne pystytettiin laatta. -Se tulikin mieleeni.
Ihmiset nauttivat konsertista ja jättivät tavarat jälkeensä paetessaan.
Paikalla vallitsee hiljaisuus traagisten tapahtumien jälkeen.
Haluatteko kysyä häneltä jotakin?
Oletko kunnossa?
Oliko kaikki lopussa hyvin? En tiedä.
Vai mitä? -Tietenkin.
Kuvaisin sitä näin, että kaikki tapahtui äkkiä.
Aistin hänestä hyväksyntää ja rauhaa.
En voi kyllin painottaa, miten paljon aistin myös iloa.
Hänestä välittyy täydellinen rauha. -Mahtavaa.
Mutta se ei… -Sepä lohdullista.
Ymmärrän, ettei se pyyhi tapahtunutta.
Niin. -Kiitos, että jaoitte tämän.
Siitä oli varmasti vaikea puhua.
Tajuan tässä kontekstissa, miksi minusta tuntui oudolta.
Tilanne ei ole tavanomainen.
Toivottavasti tämä lisää tietoisuutta aseväkivallasta.
Toivottavasti.
He eivät ikinä halua kuolemansa määrittävän elämäänsä.
Hänen kuolintapansa tuo valoon isompia asioita.
Siitä on apua monelle.
Kiitos paljon. -Eipä mitään.
Ennen kuin menet, kertoisitko lottonumerot?
Ne ovat muistikirjan takana. -Ovatko?
Jätä se tänne. Älä sano ääneen. -Jos kerron, joudun…
Ei tarvitse. -Aivan.
Jos janottaa, vaihtoehtoja riittää.
Pysykää turvassa. Heippa! -Mahtavaa loppupäivää.
Oli ihana saada vahvistus,
että hän säteilee yhä.
Tanssahtelee ympäriinsä.
Sen halusinkin kuulla. -Niinpä.
Heidän sisarkuntansa jäsen kuoli Las Vegasin ampumisessa.
Tulomatkalla tunsin olevani päihtynyt.
Porukka joi reippaasti. -Sinähän sanoit…
Aivan, ajatuksesi ei kulkenut etkä saanut tolkkua.
Tunsin selvästi, että hän oli juonut.
Hän viesti sinulle, millaista se oli.
Olla siellä… -Siinä hetkessä.
Jestas.
SANTA CLARITAN LAAKSO
Minua kiehtovat kaikki tavat, joilla voin jouduttaa arkeani.
Työssäni töhertelen.
Niin saan yhteyden.
Jos voin mennä jonnekin ennen luentaa saamaan selkeämpiä aistimuksia,
totta kai kokeilen.
Rakensin psykomanteumin isäni kanssa.
Katsotaanpa tarkemmin.
Se alkaa muotoutua.
Mitä sanoit?
Tosi maskuliinista. Kamalasti testosteronia.
Psykomanteum perustuu ikivanhaan prosessiin,
jossa kommunikoidaan ylempien voimien kanssa.
Sen juuret ovat antiikin Kreikan nekropoleissa.
Sinne mentiin suremaan ja olemaan yhteydessä vainajiin.
Prosessille oli varattu oma paikkansa.
Siihen aikaan se oli maan alla, luolissa.
Sitä verhosi pimeys.
Näin voitiin kokea -
näkyjä tai yliluonnollisia tuntemuksia.
Psykomanteum jäljittelee sitä modernilla otteella.
Tapana on viettää huoneessa 45 minuuttia tai tunti -
ja tuijottaa peiliin.
Peili asetetaan niin, ettei siitä näe omaa peilikuvaansa.
Useimmat kertovat aistimuksista.
Joskus nähdään värejä, toisinaan symboleja.
Jännittävintä on, kun nähdään kasvoja -
ja edesmenneiden tuttujen ja tuntemattomien haamuja.
Meediona tämä on luonnollinen siirtymä.
Selvitän, mitä minä voin aistia.
Ehkä se eroaa tavallisen tallaajan kokemuksista.
Ensimmäiseen varttiin -
en tuntenut paljoakaan sisäisesti tai ulkoisesti.
En nähnyt mitään.
Sitten tilanne alkoi käydä hämmentäväksi.
Joku kosketti olkapäätäni.
Näin peilissä käden.
Sain viitteitä naisesta, jolla oli luomi ylähuulessaan.
Outoa.
Sain viitteitä Kreikkaan.
Näin sanan "Kreikka" valkoisin kirjaimin.
Tunsin isoisähahmon läheisyyden.
Näin miehen, jolla oli pitkät ruskeat hiukset.
Oliko hän nuori vai vanha? -Nuorempi mies.
Elävä, ei kuollut.
Se oli outoa. Odotin näkeväni vainajia, mutta näinkin eläviä ihmisiä.
Luennassa saan yhteyden sekä eläviin että kuolleisiin.
Ja meediona puhun vainajille.
Viesti liittyy silti usein eläviin.
Läsnä oleviin.
Kommunikoimalla tuonpuoleiseen -
saan tietoa ihmisistä, jotka ovat parissamme.
Heidän terveydestään, aikeistaan, teoistaan ja ajankohtaisista ongelmistaan.
Sekin on tärkeää. Viestin ei ole pakko tulla tuonpuoleisesta.
Tämä oli lähimpänä huumetrippiä kuin tulen ikinä kokemaan.
Olen oikeasti aika kesy.
Opin psykomanteumista, että se voi herättää sisäisiä näkyjä.
Sitä en osannut odottaa.
Odotin, että merkitykselliset asiat näkyisivät peilissä.
Mutta se auttaakin pääsemään vastaanottavaisempaan mielentilaan.
Terve! -Mahtava nähdä.
Olen Tyler.
Kiva tavata. -Mukavaa.
Kiitos, kun sain tulla. Täällä on kaunista.
Kiitos kutsusta. -Ilman muuta.
Luojan kiitos tämä toteutuu. -Niinpä.
Hienoa, että olet siinä, koska näin sinut unissani.
Mahtavaa. Se oli enne. Tämä on kohtalo.
Haluan kertoa jotain.
Testasin eilen huonetta, jossa meditoin ja otan yhteyden.
Selvä. -En tiennyt tapaavani sinua.
Mutta näin viittauksen kreikkalaismieheen, jolla on pitkät ja paksut ruskeat hiukset.
Oletko tosissasi?
Tämä oli selvästi johdatusta. Tulee kylmät väreet, kun puhun siitä.
Olen innoissani.
Aistin jo kaikenlaista. Yritän selvitä siitä.
Onko teillä joku yhteinen tuttu vai oletteko erillänne?
Tunnen heidän läheisensä, mutta he ovat erillään.
He eivät tunne toisiaan.
Tuottajan mukaan sain tuoda yhden henkilön,
enkä osannut valita.
En voinut syödä sanojani ja tuottaa pettymystä ystävälleni.
Sanoin, että se on tärkeää.
Seuraavana päivänä tuottaja soitti: "Hyvä on. Voit tuoda toisenkin vieraan."
Tuosta oli apua. Yritän pitää ne erillään.
Toitteko esineitä? -Kyllä.
Levitetään ne pöydälle.
Hienoa. Laitetaan se tähän.
Pitelen ensin tätä, jollei haittaa.
Tätäkö? Selvä.
Katsotaan, mitä tulee.
Okei.
Onko sinulla yhteys maaliskuuhun? -Silloin on syntymäpäiväni.
Selvä. Satunnaista.
Aivan.
Tunnetko Christosin?
Tunnen. -Kuka hän on?
Isäni.
Isäsi? -Onpa omituista.
Tosi outo heitto. -Se on kuumottavaa.
Mielenkiintoista. Jatkan vielä.
Selvä.
Äitihahmo astuu esiin. Ei sinulle vaan yhdelle teistä.
Maailman suurin äitihahmo, en osaa muuten kuvailla.
Se tulee oudon voimakkaana. Sitä pitää korostaa.
Siinä. Selvä.
Onko jommallakummalla perhettä New Yorkissa?
Siis New Yorkissa, ei New York Cityssä?
Niin. New Yorkin osavaltiossa.
Viesti on mielenkiintoinen. Hän viittaa useisiin naisiin lähellään.
Se tarkoittaa yleensä sitä, että henkilöllä oli tyttäriä.
Perheessä oli ehkä pari kolme tytärtä.
Aistin paljon estrogeenia.
Aivan. -Vahvoja naisia.
Oliko hänellä lapsia? -Oli.
Entä tyttäriä? -Oli.
Selvä. Oliko niitä ainakin… Tuntuu, että pari kolme.
Tiedätkö, monta? -Tiedän.
Hän synnytti yhden. -Aivan.
Ja adoptoi toisen.
Mahtavaa. Hyvä.
Outoa.
Aistin, että hän on tyytyväinen elämänsä pituuteen.
Tapahtui jotain mielenkiintoista.
Ihmiset olivat maantieteellisesti kaukana kuoleman aikaan.
He saivat tiedon poismenosta. -Mitä?
Herranjestas. -Hän ei tee siitä numeroa.
Saan hänestä suoraviivaisen vaikutelman.
"Ei ihmisten tarvitse olla paikalla."
Se on täysin totta. -Se on jotain…
Katsotaanpa vähän.
Hän tuo esiin tilanteen,
jossa hän kuoli, eikä joku päässyt paikalle.
Missä sinä olit ja missä hän oli kuollessaan?
Ranskan Neuillyssa. -Olitteko yhdessä?
Olimme. -Selvä.
Puuttuiko paikalta joku lapsista tai tyttäristä? Eikö joku päässyt?
Ei kukaan lapsista. -Selvä.
Se oli hänen tahtonsa. -Kyllä.
Selvä. Se siitä.
Onpa kummallista.
Tämä kuulostaa oudolta, mutta tunnen yhteyden…
Saan tunteen julkisuudesta.
Yleensä se tarkoittaa,
että joku oli kuuluisa tai tunsi merkkihenkilöitä.
Tai oli yhteydessä ikoniseen historian hahmoon.
Tajuatte kyllä. -Olet täysin oikeassa.
Eletään luksuselämää. -Kyllä.
Sanoisin, että se tuntuu kuninkaalliselta.
Hyvä sana.
Meinasin sanoa, että joku oli joko sukua…
Hän taisi tavata tai tuntea kuninkaallisia.
Polut ristesivät.
En saa tunnetta TV-julkkiksesta.
Puhun arvohenkilöistä, statuksesta. Saan kiintoisan viittauksen.
Tämä ei ehkä soita kelloja, mutta "Ruth".
Onko nimi tuttu? -On.
Tiedätkö hänet? -Tiedän.
Oletko tosissasi?
Tuntuu, että on nostettava esiin Ruth.
Mielenkiintoinen leidi. Hän tuntuu oikealta luonnonvoimalta.
Haluan, että tiedät. -Niin on sanottu ennenkin.
Epäilemättä. -Hänet tunnetaan siitä.
Minua kiinnostaa, kuka äitihahmo on.
Hän oli kuin äitini, isoäitini ja paras ystäväni.
Opin häneltä valtavasti.
Olet vielä nuori. -Niin.
Et ehkä tiedä.
Mutta hän on tässä. -Mitä?
Täh? -Kyllä.
Et ole tosissasi. Jestas.
Tekstitys: Katariina Uusitupa