TYLER HENRY ON MAAILMAN KUULUISIMPIA MEEDIOITA -
YLI 300 000 IHMISTÄ JONOTUSLISTALLAAN.
SARJAN OSALLISTUJAT VALITTIIN LISTALTA.
TYLER EI TIEDÄ, KEITÄ HÄN TAPAA.
NETFLIX-SARJA
Hei, Tyler.
Toin kahvisi.
TYLERIN ÄITI
Hei, kulta. -Huomenta.
Huomenta. Mitä kuuluu? -Miten menee?
Loistavasti. Toit kahvia. -Se on sitä hyvää.
Kiitos. -Kaikki hyvin?
Joo. Alan valmistautua. -Selvä.
Annan sinulle omaa aikaa rentoutua. -Hyvä on.
Nostin kortteja tämän päivän luennalle.
Niinkö?
Miltä vaikuttaa? -Näytänkö?
Näytä. -Tule tänne.
Anteeksi.
En yleensä nosta taroteja ennen istuntoa.
Mutta toisinaan, kun tarvitsen apua tai olen uuvuksissa,
saan taroteista selkeyttä tulevaan.
Esiin nousee sauvojen kuningatar. Henkilön äiti on kuollut.
Oho.
Näen viittauksia lapsiin. Eli kyseessä on äiti ja tytär.
Näiden mukaan kuolema oli tiedossa.
Selvä. -Se ei välttämättä tullut järkytyksenä.
Mutta pääpaino on sauvojen kuningattaressa.
Veikkaan,
että otan yhteyden kuolleeseen äitiin.
Okei. Tiedämmekö, mitä pistän päälleni?
Joo. Laitoitko kalsarit?
Kalsarit? Laitoin alkkarit.
Hollanniksi sanotaan "brookies". -Alkkarit.
Pitsialkkarini.
Tästä näkymästä ette maksaneet.
Palaan pian. Vaihdan vaatteet.
Paljonko lyöt vetoa äidistä?
Millä pelaamme? -En tiedä.
Lähdet kanssani syömään? -Ei.
Ravintolaan? -Ei.
Ei sitten. Mietitään sitä.
Tekee mieli taskurapua.
Koetan keskittyä. -Aha.
Asioita tulee jo. -Selvä.
Saan…
Kerro. -Se, mikä pistetään puseroon.
Joita on rouvilla.
Rintaneula. -Joku sellainen.
Selvä. -Olen vanha ja luiseva.
Saan viitteitä leikkauksesta.
Sen jälkeen kunto lähti romahtamaan.
NELJÄS LUKU EN NÄE KUOLLEITA IHMISIÄ
Huhuu…
Hei! -Hei, Tyler.
Miten menee? -Hyvin, kiitos.
Mikä söpöliini.
Niinpä. -Mitä kuuluu?
Olen Tyler, kiva tavata. -Adell. Samoin.
Tässä on Victor. -Terve. Mitä kuuluu?
Ihana. Kas niin.
Otetaan kaveri mukaan. -Kyllä. Tulehan.
Tehtäväni meediona on viestiä läpi tulevia asioita.
Pidän yksityiskohdista, seikoista, joita en voi mitenkään tietää.
En näe vainajia haahuilemassa ympäriinsä. Se olisi pelottavaa.
Toisinaan kuolleet kertovat viestin tuntemillemme eläville.
Pidä mielesi avoimena, sillä kuka tahansa voi tulla.
Hyvä on. -Toitko esineitä?
Toin, kyllä. -Hienoa.
Selvä.
Adell…
Kas niin. Selvä.
Adell…
Tämä ei liity esineisiin. Puhun perheestäsi, tutuistasi.
Esiin tulee vanha rouva, joka eli kunnioitettavaan ikään.
Kun puhutaan isovanhempien tasolla,
elikö joku naispuolisista sukulaisistasi hyvin vahaksi?
En tiedä, mikä on hyvin vanha. -Aivan.
Kukakohan hän on?
Outoa. Ehkä hän liittyy tähän paikkaan.
Kummallista. Paikassa on erilainen tunne verrattuna energiaasi.
Olemme talolla.
Eikö talo ole sinun?
Ei. -Ei ole.
Koska talon energia on erilainen kuin sinulla.
Talo kuuluu ystävälleni Michellelle.
Takapiha on seesteinen ja rauhoittava.
Noin.
Ehkä henkilöllä ei ole asiaa sinulle.
No mutta, jatketaan.
Selvä. Saan viitteitä ennenaikaisesta kuolemasta.
Hän on selvästi mies.
Kun joku kuolee 75- tai 85-vuotiaana, se kuuluu ikään. Se on tavallista.
Esiin tuleva henkilö kuoli aiemmin, eikä ehtinyt elää täyttä elämää.
Liittyykö esineisiin mies? -Kyllä.
Kuinka vanha hän oli?
Kahta päivää vaille 15-vuotias.
Viisitoista. Hän on iloinen, että tulit.
Hänestä huokuu suunnatonta helpotusta.
Hän haluaa luoda yhteyden sinuun. Esiin nousee pari asiaa.
Selvä. Outoa.
Hän hokee "ainoa oikea".
Sanoin hänelle niin.
Niin. -Hän jätti minulle viestejä.
Tai minä hänelle. Tarralappuja. Se oli hänen tapansa…
Kirjoitin loppuun "rakkaudella, ainoa oikea".
Hän näyttää paljon akateemisia viitteitä.
Hän tuntuu erilaiselta kuin muut nuoret.
Saan suoraan sanottuna tunteen, että hän oli nerokas.
Mietin jo näin nuorena elämäni suuntaa.
Mihin kouluun menen… Aistin intohimoa.
Kuulostaako tutulta? -Kyllä. Hän ilmoitti jo 9-vuotiaana:
"Äiti, menen Yaleen."
Hänestä tulisi insinööri. -Niin.
Mikä oli poikasi nimi? -Tomari.
Tomari. -Tomari Alijah.
Selvä. Yritän selvittää, mitä tapahtui.
Alleviivaan tämän.
Katsotaan auttaako se. Kumma juttu.
Selvä. Olitteko erossa, kun hän kuoli?
Kyllä. Hän oli ulkomailla.
Selvä. Ai, hän oli kokonaan eri…
Maassa.
Paljastamatta liikaa, oliko joku hänen seurassaan?
Oli.
Saan vaikutelman, että reaktiot ympärillä olivat epäkypsiä.
Kuin lapsen reaktioita johonkin pahaan.
Olivatko ihmiset ympärillä nuorempia?
Olivat.
Saan tunteen ryntäilystä.
Ryntäily viittaa yleensä siihen,
että olen tässä ja joku juoksee pois haluamatta jäädä.
Tiedätkö, pakeniko joku? -Kyllä.
Tuntuu, että… -Kaikki.
Vai niin. Olen pahoillani.
Saan tunteen, ettei tilanteeseen osattu suhtautua.
Kaikki ryntäävät eri suuntiin. -Hänet jätettiin sinne yön yli.
Auta armias. Yön yli.
Olen niin pahoillani.
Jotenkin tuntuu, etten saa henkeä. En saa siitä selvää.
Vähän kuin ilmat lentäisivät pihalle.
En saa -
ilmaa keuhkoihini ja hengitettyä ulos.
Liittyikö tilanteeseen hengitysongelmia?
Kyllä.
Nyt olisi hyvä aika kertoa, mitä tapahtui.
Hän hukkui.
Hukkui? -Niin.
Joo.
Luokkaretki sai karmaisevan käänteen, kun teini hukkui.
Tomari oli Cobbin koulun vuosiretkellä Belizessä.
He olivat juuri saapuneet.
Ennen hotellia joukko pysähtyi Sibunjoella.
Tomarin Gopro-kamera tallensi tapahtumat, myös hukkumisen.
Minulle sanottiin, ettei kukaan nähnyt, mitä Tomarille kävi.
Silti näin nauhalta ainakin 15 ihmisen katsovan kohti.
Videota katsoessa tuntuu kuin näkisi hänen silmiensä kautta.
Kamera oli tässä.
Se tallensi jokaisen liikkeen.
Näin hänen pyytävän apua. Huutavan: "Auttakaa!"
Hän kosketti jotakuta kahdesti. Tämä vain työnsi poikani käden pois.
Tönäisi kättä.
Olisi tarvittu vain auttava käsi, eikä sitä ojennettu.
Niin.
Eikä kukaan sanonut mitään.
Paikalla olleet nuoret eivät kertoneet aikuisille.
Niin. -Eivätkä aikuiset kaivanneet häntä.
Sekin vielä.
He eivät huomanneet katoamista, vaan palasivat takaisin majapaikkaan.
Vasta siellä he tajusivat.
Tapaus hoidettiin niin,
että minusta tuntui,
ettei poikani henkeä arvostettu.
Tekee mieli vakuuttaa, että hän oli erityinen.
Ehkei sinulle, mutta -
hän oli koko maailmani.
Hän vain…
Hän tuo esiin vastuun ottamisen.
Ja tilanteesta olisi pitänyt ottaa suurempi vastuu kuin otettiin.
Ehdottomasti. -En usko, että se muuttuu.
Se on turhauttavaa.
Ei ole kyse vain ihmisten rektioista tai paikalla olleista.
Kamalan turhauttavaa.
Hän haluaa kertoa, ettei ole vihainen paikalta paenneille.
Ihmisille, jotka eivät auttaneet.
Aivan.
Hän ei halua, että olet vihainen.
Hänestä sinulla on koko elämä edessäsi ja paljon positiivista koettavaa.
Hän ei halua kuolemansa määrittävän elämäänsä.
Hyvä on.
Hän on kunnossa.
Se on hyvä tietää.
Ennen luentaa -
yritin vain arvailla,
mitä Tomarille kuuluu hänen siirtymänsä jälkeen.
Oli lohdullista saada vahvistus.
Tuntuu epäilemättä, että kommunikoin tänään poikani kanssa.
Minulla on asiaa.
Kerro. -Tuo oli rankkaa.
Selvä.
Pakko kertoa. Tiedätkö talon omistajan?
En. Talo on hänen ystävänsä. -Ahaa.
Kun luin hänelle, sain erillisen taloon liittyvän vaikutelman.
Täällä asui vanhus, joka tuli esiin jo tulomatkalla.
Talon omistajan äiti on takuulla kuollut.
Hänen äitinsä yritti tulla esiin tuon pienen vajan edessä.
Rouva ei jätä minua rauhaan.
Hän puskee läpi. Viesti on lyhyt mutta tärkeä.
Selvä.
Lisa, pyydä talon omistajaa tulemaan ulos.
Ajotielle päin.
Jose, tule mukaani. Otetaan nuo kaksi kameraa.
Pyysimme talon omistajan ulos. -Selvä.
Hän pitää maskin päällään. -Hyvä.
Pidetään turvaväli. -Joo.
Hei! Miten menee?
Hienosti.
Hyvä.
Ihailen työtäsi.
Uskon kaikkeen tällaiseen. -Kiitos.
Luin asiakkaalleni tuolla, ja esiin puski -
ihana vanhempi rouva, jolla on asiaa sinulle.
Se on hassua. Hän on niin suloinen.
Hän oli laiha ja vanha kuollessaan. -Kyllä.
Hän halusi yhteyden tyttäreensä. -Se on äitini!
Hän halusi kertoa. Hän pisti minut…
Näetkö tuon vajan? -Joo!
Kun kävelin ohi, hän…
Hänestä otettiin kuva sen edessä!
Hän esitteli pukukoruja.
Ehkä hän piti niistä,
mutta hän vaikuttaa olleen upea.
Hän rakasti koruja, vaikka ne olivat vähän outoja ja mauttomiakin.
Olet aivan oikeassa.
Hän näytti kaikenlaisia M:iä.
Olen Michelle. Poikani ovat Michael ja Matthew.
Aivan. Se oli hauskaa.
Hän vaikuttaa valtavan ylpeältä jostain tärkeästä, mitä poikasi teki.
Hän on haltioissaan. -Luoja.
Hän toi esiin tunteen leikkauksesta, jonka jälkeen kunto romahti.
Hyvä jumala. Kyllä!
Leikkaus oli iso asia, se oli yllätys.
Ilman sitä hän olisi kuollut.
Toivoimme sen auttavan.
Kunto romahti kahdeksassa viikossa.
Hän painottaa rauhan tunnetta kuolemansa ympärillä.
Leikkaus vain käynnisti kaiken.
Kyllä. Siitä se lähti. -Alamäki alkoi.
Hän oli suunnattoman suloinen. Hän on läsnä ja voi hyvin.
Herranjestas.
Haluan viedä hänet kotiini. -Hän on ihana.
Kiitos paljon. -Mahtavaa.
Heippa! -Kivaa päivää.
Voitin vedon.
Voititko? -Äiti tuli esiin.
Muttei asiakkaalle vaan hänen ystävälleen.
Voi hyvänen aika. -Päivä pulkassa.
Olet kympin velkaa. -Herraisä.
Valmista. -Mennään.
TYLERIN POIKAYSTÄVÄ
En ole nähnyt sukuani hetkeen. En käy Hanfordissa usein.
Se ei herätä onnellisia muistoja.
Toivottavasti heillä on vastauksia. Ainakin saat heidän näkökulmansa.
TYLERIN KOTIKAUPUNKI
Palaan kuullakseni lisää äitini perheen kohtalosta.
Ensin äitini tausta paljastui.
Stella sai jotenkin äitini itselleen.
En vain tajua, miksi.
Tiedän vain…
TYLERIN TÄTI / THERESAN SISKO
…että hän lähti Louisianaan.
Ja palasi Theresan kanssa.
Oletimme, että hän synnytti vauvan, joka oli siskomme.
Niinpä.
Theresa teki testin ja selvisi, ettei äiti ollutkaan -
hänen äitinsä.
Olimme Peten kanssa järkyttyneitä.
Vartuimme siinä uskossa, että hän oli siskomme.
Se on hauskaa.
Vartuimme yhdessä ja Theresa on valkoinen.
TYLERIN ENO / THERESAN VELI
Silti se ei juolahtanut mieleenikään.
Äitini tapaili siihen aikaan valkoista miestä.
En osannut epäillä mitään, ei ollut mitä epäillä.
Joku motiivi hänellä oli. Mutta mikä. Hän ei kertonut mitään.
Emmekä tienneet.
Hän ei koskaan tullut koulumme tapahtumiin tai muutakaan.
Emme päässeet hammaslääkäriin tai lääkäriin.
Suojelin Theresaa, koska hän on pikkusiskoni.
Kuka suojeli sinua?
Felicia.
Niin, Felicia…
Hän suojeli minua.
Hän oli tukenani. Ilman häntä en olisi selvinnyt.
Olette kokeneet kamalia.
Yritän saada paremman käsityksen hetkestä, joka muutti elämänne.
Se oli varmaankin, kun…
Kun jouduin vankilaan.
KUN THERESA OLI 13-VUOTIAS,
STELLA TUOMITTIIN FOWLER-MOTELLIN OMISTAJIEN MURHASTA.
18-VUOTIAS PETER VANGITTIIN AVUNANNOSTA MURHAAN.
Elämäni oli hyvissä kantimissa.
Halusin poliisiksi.
Ensimmäisenä vuotenani annoin sakkoja ja työskentelin -
jalkapallopeleissä. Se oli mahtavaa.
Ehdin olla 18-vuotias pari kuukautta,
ennen kuin äitini riisti unelmani ja tulevaisuuteni.
Unelmani oli ryhtyä poliisiksi ja perustaa perhe.
Jäädä eläkkeelle ja nauttia -
lapsenlapsistani.
RVA STELLA NESTLE SYYLLISTYI KAKSOISMURHAAN
18-VUOTIAS AUTTOI HAUTAAMAAN RUUMIIT
ÄITI JA POIKA VANKILAAN FOWLER-MOTELLIN KAKSOISMURHASTA
Motelliin paluu voi olla tervehdyttävää.
Toivottavasti se auttaa Peteriä saamaan asiat päätökseen.
Ehkä hän saa uutta näkökulmaa.
PETER EI OLE KÄYNYT MURHAPAIKALLA 44 VUOTEEN.
Mietin aina, millaista olisi tulla tänne.
Rikos tapahtui täällä.
Minua jännittää.
Tämä paikka muutti perheeni pysyvästi.
Sen vaikutukset ylittävät sukupolvet.
Ihmiset tiesivät isoäidistäni ja pilkkasivat minua.
He ilkkuivat: "Isoäitisi on murhaaja."
Kaikkea kamalaa.
Tämä se on.
Näin pienenä painajaisia yksikerroksisista rakennuksista.
Kuulin kamalia ääniä toisesta huoneesta.
Se oli traumatisoivaa lapselle.
Kun katson motellia, se näyttää samalta kuin painajaisissani.
Minua alkaa huimata.
Jos tämä on näin intensiivistä minulle, mitä se on Peterille.
Hitto vie.
Jestas.
Täällä ollaan. Täällä se tapahtui.
Huh.
Olin kotona nukkumassa, kun äitini soitti.
Hän käski tulla työpaikalleen Fowleriin.
Hän halusi näyttää jotain.
Ja… -Niinkö hän sanoi?
"Haluan näyttää jotain?" -Kuin ei mitään.
Voi jessus.
Toimiston vieressä -
hän esitteli Johnin ja Judyn ruumiit.
JUDY OMISTI MOTELLIN. JOHN OLI HÄNEN MIESYSTÄVÄNSÄ.
Kaksi ruumista oli köytettyinä pikkuruisessa huoneessa.
Näin,
että päästä vuosi verta. Tästä näin.
Ja näin heidän kasvonsa.
Hän selitti neljästä meksikolaisesta, jotka tappoivat Johnin ja Judyn.
Jos kertoisin poliisille, he tappaisivat minutkin ja perheemme.
Raahasimme ruumiit äitini kanssa -
takapihalle yksi kerrallaan.
Äiti kai suunnitteli,
että tappaisi omistajat ja alkaisi pyörittää hotellia.
Monin tavoin uhreja oli kaksi, mutta sinäkin olit uhri.
Luotin häneen.
Vanhempiaan kuuluu totella. Niin lukee Raamatussakin.
En tiennyt muusta.
Uskoin mukisematta, että perheeni oli pulassa.
Ja tekisin mitä tahansa suojellakseni perhettäni.
Olisitko halunnut sanoa heille jotain? Tuleeko mitään mieleen?
Haluaisin sanoa Johnille ja Judylle, että olen todella pahoillani.
He eivät ansainneet kohtaloaan.
Minulla kävi parempi tuuri, koska elän. -Niin.
Johnilla ja Judylla ei ollut vaihtoehtoa.
Sinähän saat yhteyden tuonpuoleiseen.
Tunnetko mitään?
Ehkä Johnin tai Judyn energian.
Lähinnä vain palelee, suoraan sanottuna.
Tänne jäätyy. Mutta joo.
Mietin aina, millaista olisi tulla tänne.
En usko, että epäonniset uhrit ovat jumissa täällä.
He ovat kaukana.
On helpottavaa, etten aisti mitään.
En tiedä, mitä tekisin muuten.
Jakaisinko tiedon vai salaisinko?
Se vain mutkistaisi asioita.
Tässä tapauksessa haluan vain havainnoida.
Oli epätodellista kuulla tapahtumista ensimmäistä kertaa.
Tämä on aina ollut tarina perheessämme.
En silti ole kuullut Peterin puhuvan asiasta aiemmin.
Kyllä sinä tiedät. -Kuulepa.
Tässä paikassa oli aina jotain myyttistä.
Kuvittelin sen mielessäni eräänlaiseksi hirviöksi.
Tunsin häpeää.
Myös äitini tuntee häpeää siitä, mitä täällä paljastui.
Päästän tässä hetkessä irti.
Toivottavasti Peterkin on askelen lähempänä irti päästämistä.
Ja äitini sekä sukupolvet, joihin tapahtumat vaikuttavat.
Tuntuu, että herätin sisälläni jotain, joka pitää…
Pitää varmaan käydä terapiassa. Kaikki tuntuu niin raskaalta.
Nyt menen kotiin äitini luokse -
ja haluan purskahtaa itkuun hänen vuokseen.
Tässä on paljon prosessoitavaa.
Miten menee? -Voi että.
Anna hali. -Olen niin ylpeä sinusta.
Tunnen syvää surua asianomaisten puolesta.
Mutta äitini tuntuu prosessoineen asiaa kaikista vähiten.
Olen pahoillani. -Tiedän sen.
Päivä oli varmasti kamalan rankka.
Salaisuuksia on yhä.
Asioita, joista äitini kertoo kuolinvuoteellaan.
En voi kuvitellakaan, mitä ne ovat, kuultuani tänään hänen sisaruksiaan.
Peter oli kovan paineen alla. Kuvittele, että 18-vuotiaana -
elämä mullistuu täysin.
Hän ei saanut opastusta vanhemmiltaan.
Mutta Stella asetti hänet valtavaan vaaraan.
Meitä laiminlyötiin kaikin mahdollisin tavoin.
Kotonamme ei ollut edes ruokaa.
Ei ikinä. En voi käsittää sitä.
Gwlella oli aina työpaikka. Hän oli paskiainen,
mutta kävi töissä, parissakin.
Niin.
Miehellä, jota luulin isäkseni, oli samanlaiset isot ruskeat silmät.
Näytin kuulemma ihan isältäni.
9-VUOTIAANA
Kuulin siitä yhtenään, joten luulin olevani hänen tyttärensä.
Hän satutti meitä kaikkia.
Päässäni soi Mariah Careyn "Obsessed".
Hänellä on ärsyttävä ääni, mutta kuuntelen häntä silti.
En tiedä, mistä se johtuu. -Etkö tykkää…
Hän saa astiat räjähtämään.
Johtuu kai siitä, että olen homo. Mariah Carey on homomiesten kohtalo.
TYLERIN ASSISTENTTI
Se on DNA:ssamme. -Niinkö?
Hän vastaa hormoneista, jotka tekevät sikiöstä homon.
Se leviää joulun aikaan. -Ai?
Täällä on nättiä. Ihanan terapeuttista.
Voisin vain istua pihalla. Mitä?
Ei ole totta? -Mitä?
Terve. -Ai, niin.
Mitä kuuluu?
Hyvää. Kiva tavata. -Samoin.
Ihana tavata. -Samat sanat.
Kiitos, kun sain tulla. -Ihan älytöntä.
Kertokaa vähän, mistä on kyse.
Pidin tämän salaisuutena reilun vuoden.
Mieletöntä.
Eikä se ollut helppoa. -Uskon.
Aavistitko jotain?
En yhtään. -Yllätys siis onnistui.
Todellakin. -Kyllä.
Hienoa. Kiva olla täällä.
Kiitos. -Toki.
Otan hetken itselleni ja meditoin.
Katsotaan sitten, mitä tulee esiin. Kas niin.
Minua vetää puoleensa eräs henkilö.
Hän ei vaikuta olevan verisukulainen.
Tämä merkittävä henkilö ei ole biologista sukua.
Hän tuntuu olevan selvästi samalla tasolla.
Se viittaa aina siihen,
että hän on perheessä vaikkapa veli tai serkku.
Perheen ulkopuolella hän voi olla kumppani tai ystävä.
Tunsin merkityksen heti, kun istahdin, mutta sitten…
Aika mielenkiintoista.
Ennenaikainen kuolema nousee esiin.
Silloin ihminen on kuollut ennen vanhuusikää.
Lähtö tulee hetkessä. Se oli äkillistä.
En sanoisi, että kyseessä oli sairaus, johon osattiin varautua.
Kuoliko läheisesi ennenaikaisesti?
Kumppanini kuoli ennen aikojaan.
Selvä. Elämä koettelee monin tavoin.
Kun tämä henkilö kuoli,
asiat olivat juuri asettumassa aloilleen.
Kuulen sanan "vihdoinkin".
Se on tässä outoa.
Paljastamatta liikaa, selittäisitkö vähän?
Minusta tuntuu, että harhailen.
Olin merijalkaväessä, tukikohtanani Lejeun-leiri.
Asuin Wilmingtonin rannikolla Pohjois-Carolinassa.
Carolina. -Tapasin hänet silloin.
Meillä synkkasi.
Vilkaisen aiempia muistiinpanojani. Sain tulomatkalla…
Näytän sen sinulle. Se oli viittaus "Caro…"
Näetkö tässä, "Carolina"?
Jännää, että se tuli nyt.
Siellä tapasimme ja asuimme.
Jatketaan. Tässä on muutakin.
Mikä hänen nimensä oli?
Etunimi on Jamie.
Mutta hän käytti keskimmäistä nimeään. -Selvä.
Se on Duwyann.
Meinasin kysyä, alkoiko jonkun nimi J:llä.
Se tuntui väärältä. Aloin kirjoittaa "J-A-M"…
Olin hämmentynyt.
Kaikilla on oma kommunikointitapansa.
Jotkut ovat vähän kinkkisempiä.
Mutta jatketaan.
Tunnen hänen kohdallaan,
ettei hän halunnut järkyttää läheisiään kuolemallaan.
Se tulee vahvana. Hetkinen. Tässä on jotain.
Hän ei halua…
Tiedättekö, kun mieleen piirtyy viimeinen mielikuva,
ja se nousee esiin aina, kun ajattelemme heitä.
Hän painottaa olleensa paljon enemmän.
Side, rakkaus.
Hän ei tahdo, että yhteistä aikaa määrittää yksi -
kammottava mielikuva. Niin kuvaisin sitä.
Menen syvemmälle, vaikka tämä onkin kivuliasta.
Repeämä…
Tunsin sen aiemmin. Sitä on vaikea sanoittaa.
Mutta repesikö jotain?
Kyllä. Oli syntymäpäiväni.
Menimme asuntokompleksin altaalle loikoilemaan.
Olimme vasta muuttaneet.
Hän otti aurinkoa rantatuolissaan makoillen.
Hän totesi: "Jotain on tulossa."
Olin, että "täh?"
Nauroimme, ja kävin viereen makaamaan.
Tuulenpuuska pyyhälsi ohi.
Päivänvarjo rojahti piikki edellä -
päällemme.
Se lävisti hänen päänsä.
Se meni läpi pehmeimmästä kohdasta.
Näin kuulin. Pehmeimmästä kohdasta aivoja.
Olen valtavan pahoillani.
Hän kuoli seuraavana päivänä. -Otan osaa.
Ihan hirveä onnettomuus.
Oikein sydämeen sattuu. Olen pahoillani. -Niin.
Tekee pahaa ihan puhua tästä.
Olen pahoillani kaikesta kokemastasi.
Tässä on jotain, joka tuntuu…
Minäkin herkistyn.
He tietävät, ettei näin yleensä käy. Tunteeni tulevat tielle.
Tämä on niitä tapauksia, että haluan jutella uudestaan.
En usko, että sain kaikkea ulos tänään.
Palaamme asiaan. Pistän sen tapahtumaan.
Saanko halata?
Tämä oli rankkaa.
En saanut niin syvää yhteyttä kuin yleensä.
Omat tunteeni puskivat pintaan.
Ehkä se johtuu siitä, että samaistuin heihin homona.
Kun luen lapsensa menettäneille, se on traagista, mutten voi samaistua.
Tämä toi väkisinkin mieleeni Clintin.
Mielessäni pyöri, mitä hän joutui kokemaan.
En voi kuvitellakaan menettäväni rakastani niin.
Se meni ihon alle. Joten -
oli pakko…
Se oli vaikeaa.
Hei! -Miten menee?
Hyvin. Entä siellä? -Ehditkö puhua?
Joo, istun tässä.
Kiva. Halusin soittaa ja sanoa, että rakastan sinua.
Tein tulkinnan miehelle, joka menetti kumppaninsa hirveässä onnettomuudessa.
Itkin koko istunnon ajan. Enkä ikinä itke töissä.
He istuskelivat altaalla.
Kumppani sanoi, että jotain on tulossa.
Hän oli ihmeissään.
Yhtäkkiä tuulenpuuska puhalsi päivänvarjon kumppanin päälle.
Päivänvarjon tanko meni kallosta koko matkan läpi.
Ja hän näki kaiken.
Se oli vuonna 2008, eivätkä he voineet mennä naimisiin.
Hän oli alle kolmekymppinen.
Itkin koko ajan, kun ajattelin,
ettei ikinä voi tietää.
Se meni tunteisiin.
Sori outo puhelu, mutta rakastan sinua.
Oli pakko kertoa. En malta odottaa, että nähdään.
Olet paras.
Joo, selvä. Rakastan sinua. Kuullaan pian.
Palataan. -Hyvä. Heippa.
Onneksi olen kanssasi. -Samat sanat.
Onneksi saamme hetken hengähtää ennen reissua.
Niinpä. Kiva tulla lempipaikkaamme.
Jep.
Oletko valmis? -Pohkeeni ovat. Näit itsekin.
Kauris on tehty vuorille.
Vuohenjalat. -Nimenomaan.
Varo kiveä. -Siinä olisikin draamaa.
Noustaan harjanteelle. -Käy.
Kuvittele, jos putoan ja kuolen. "Sitä hän ei osannut aavistaa."
Täydellisempää päivää ei olekaan.
Niinpä. Tajuttoman kaunista.
"Kosiiko hän? Siksikö tulimme?" -Vai että kosiiko!
Haluan flashmobin. -Aha.
Puhuimme, että se olisi kamalin kosintatapa.
Ravintola on ykkönen. Flashmob jää niukasti kakkoseksi.
En usko, että kosin. -Niin.
Odotan, että sinä kysyt. -Selvä.
Ei silti paineita.
Milloin olisi sopiva ajankohta?
Ei paineita.
Miten… Kun suljet silmäsi, ja kuvittelet elämäsi rakkauden -
ratsailla. Älä kysy.
Mitä kuvittelet, että teen? Polvistunko?
Ja niin edelleen? -Et.
Enkö? Mitä se on, kun mennään spontaanisti naimisiin?
Kun on äkkihäät. Se on… -Tiedän, mitä haet takaa.
Henget, auttakaa vähän. Karataan vihille!
Karataan. Niin. -Aivan.
Kun olin 27-vuotias, elämäni muuttui lopullisesti.
Menetin läheisen ihmisen.
Haluan tietää, mitä tapahtui.
Haluan vastauksia.
Haluan oikeutta.
Ennen kuin äitini kuolee tietämättä paremmin.
Haluan oikeutta perheelleni.
Haluan tietää, kuka tappoi veljeni.
Terve! Olen Tyler. Mukava tavata.
Kiva tavata. -Samoin.
Onpa kaunis paikka. -Sanopa muuta.
En aikonut itkeä saman tien.
Ei se haittaa. Kaikki hyvin. Ilo olla täällä.
En voi uskoa, että tämä toteutuu.
Niin. Odotan innolla.
Kun aloitamme prosessin, kuka tahansa voi tulla esiin.
Toivottavasti saamme toivomasi yhteyden.
Toivotaan. -Aistin jo paljon.
Puhutaan siitäkin. Se oli hyödyllistä. -Jukra.
Minähän käytän esineitä. -Niin.
Toitko mitään? -Toin.
Se on vähän iso. -Ei se haittaa.
Ei ongelmaa.
Kertoisitko ensin etunimesi? -Tamara.
Selvä. En tarvitse muuta. Tamara.
Saan jotain, mihin keskittyä.
Selvä, pitelen sitä.
Aloitan esiin tulevasta miehestä. Matkalla aistin miespuolisen aikalaisen.
Kun aikalainen tulee esiin, se viittaa usein ennenaikaiseen kuolemaan.
Elämä jäi liian lyhyeksi.
Mutta hän tuli esiin vanhemman herran kanssa,
jota haluan myös korostaa.
He tulevat yhdessä.
Toinen heistä kuoli sopivammassa iässä.
Hänen seurassaan on joku, joka kuoli varhain.
He ovat yhteydessä esineeseen.
Mielenkiintoista.
Saan paljon yksityiskohtia. Kerron niistä sitä mukaa.
He käskevät painottaa kaikkea, mitä jouduit tekemään yksin.
Kannat koko maailmaa harteillasi. Joudut pärjäämään yksin.
Heidän viestinsä on, ettet ole yksin.
He välittävät hyvinvoinnistasi ja haluavat, että olet kunnossa.
Haluan selvittää… Yleensä yhdessä tulijoilla -
on jokin yhteys toisiinsa.
En tiedä, miksi. Mutta syvennymme tähän.
Katsotaan. Ihan pieni hetki.
Nuorempi kuoli ennenaikaisesti.
Vanhempi herra on hänen seurassaan.
En tiedä, oliko hänellä isähahmoa, vai mitä, mutta tämä on pakettidiili.
He haluavat korostaa yhdessä oloaan.
Se tuntuu tärkeältä,
Kaikki on hyvin.
Yritän erottaa heidät, mutta he pysyvät yhdessä.
Ei se mitään. Yritän selvittää, kuka toinen on.
Menettikö hän isähahmonsa? -Isän.
Aivan. Selvä, yksi sisarus.
Ja sitten isä. Siinä liikumme.
Heihinkö halusit tänään yhteyden?
Kyllä. -Selvä.
He tuovat esiin hyvästien symbolini.
Mutta hyvästejä ei voitu jättää.
Tiedätkö tällaisesta tilanteesta?
Hän ei pystynyt puhumaan. -Aivan.
Saan tunteen…
Yritän selvittää, mitä miesparalle kävi. Hän näyttää,
että keho alkoi monin pakoin pettää.
Isäni kuoli lokakuussa 2019.
Mihin hän tarkalleen kuoli?
Sanoit sen jo.
Olet oikeassa. Elimet pettivät. Isäni joi rankasti.
Selvä.
Hän toi esiin keskustelun huoneessaan.
Aihe tuntuu arkaluontoiselta asianomaisen kuullen.
En tiedä, mitä se on. Tiedätkö… -Juuri niin kävi.
Keskustelimme tätini kanssa, pitäisimmekö hänet elossa -
vai irrottaisimmeko laitteet.
Tätini ei halunnut puhua isäni edessä.
Aivan. -Ettei hän kuulisi.
Menimme ulkopuolelle juttelemaan.
Hän tiesi sen. -Jestas.
Hän kuuli ja tiesi, ja oli sinut asian kanssa.
Näin hän osasi varautua, että hänen aikansa oli tullut.
Se rauhoitti häntä. Hän ei viihtynyt nahoissaan.
Puhuin hänelle edellisiltana, ja vietin aikaa hänen seurassaan.
Hän ei voinut liikkua, refleksit eivät toimineet.
Silti kyynel vierähti hänen poskelleen.
Mietin aina, yrittikö hän viestiä: "Älä tee sitä."
Vai oliko se merkki, että hän hyväksyi asian.
Niin.
Arvostan, että kerroit, että…
Se oli oikea päätös. -Niin.
Kyllä. Isästä tulee tunne, että…
Hyvää aikaa läheisen poismenolle ei olekaan.
Mutta hän hyväksyy sen. -Aivan.
Veljen kohdalla kuolema vain iski.
Kyllä. -Niin kuvaisin sitä.
Siihen liittyy sellainen aspekti.
Hän haluaa, että puhun… Pääsen vähän lähemmäksi.
Hän on vahva kaveri.
Hän tulee esiin hyvin suojelevaisena.
Hän suojelee itseään. -Kyllä.
Aistin, että hän silti katuu tilanteita, joihin pisti itsensä.
Hän tunnustaa tunteen, että oli tyhmää hengata siinä seurassa.
Hän nostaa esiin ihmiset ympärillään.
Turhauttavaa kyllä hän tiesi paremmin.
Jollain tasolla tiedän sielussani,
ettei tilanne ollut hyvä.
Mutten tiedä, miten pääsisin pois. Se on jännä juttu.
Voi hemmetti.
Hän oli väärässä paikassa.
Oudosti sanottu,
mutta aistin selvästi, ettei hänen kuulunut olla siellä.
En tiedä, miksi se tulee niin vahvana.
Hän halusi suojella meitä.
Hän ei halunnut kertoa, mitä oli meneillään.
Uskon sen.
Kaikki kysyvät, mitä kävi.
En oikeasti tiedä.
En tiedä, mitä sanoa. En tiennyt -
porukoita, joissa hän hengaili.
Aivan. Ja se tuleekin esiin.
Tuntuu, että hän olisi nyt paljon avoimempi ja läpinäkyvämpi.
Selvä.
Kerron sen niin kuin se tulee.
Puhuessaan kuolemastaan hän viittaa aikaan,
joka kului tapahtuman ja kuoleman välillä.
Teen tämän selväksi. En aisti välitöntä kuolemaa.
Tapahtumat etenivät kyllä äkkiä.
En silti sanoisi välittömästi.
Saan vaikutelman, että…
Voi luoja, ikävä sanoa, mutta ajoitus…
Aikahan on näissä tapauksissa kortilla.
On soitettava hätänumeroon ja saatava lääkärinapua.
Jotenkin se viivästyi.
En tiedä, miksi.
Mutta tähän liittyy tiedon viivästyminen.
Lääkärinavun viivästyminen.
Joku olisi voinut toimia ripeämmin, muttei toiminut.
Olen siitä varma. Ehkei se soita kelloja.
Mutta aistin vahvasti, että aika oli kortilla.
Onko siinä järkeä?
Voi. Ei hätää.
Olisin voinut tehdä jotain.
Veljeni katosi 19. elokuuta 1999.
Häntä ammuttiin kuolettavasti päähän.
Hän oli kateissa.
Minun olisi pitänyt toimia heti. -Tuo on normaali reaktio.
Niihin aikoihin, kun veljeni oli kateissa,
äitini ihmetteli, ettei pojasta ole kuulunut.
Ajattelin, ettei hänellä ole hätää. Ei hänelle käy kuinkaan. Kaikki on hyvin.
Sitten ilmestyivät julisteet kadonneesta henkilöstä.
Olin vielä Georgiassa, koska en halunnut uskoa.
En halunnut käsitellä sitä.
Koen suunnattomasti syyllisyyttä.
Minun olisi pitänyt hypätä seuraavaan koneeseen Milwaukeen.
Ensinnäkin lohduttaakseni äitiäni.
Toisekseen auttaakseni.
Tiesin jotain edeltävistä tapahtumista eri ihmisten kautta.
Olisin ehkä voinut tehdä jotain.
Niin.
Kadun, etten osallistunut etsintäpartioon.
Minun olisi pitänyt johtaa sitä.
Selvä.
Hän tuo esiin kuolinpaikan ja löytöpaikan.
Hänet siirrettiin kuolemansa jälkeen.
Tiesitkö siitä?
Osuit naulan kantaan.
Niin. -Hänet tapettiin.
Ja dumpattiin. -Niin.
Kaksi eri paikkaa.
Aivan. Ja hän tiesi,
ettei tilanteesta ollut ulospääsyä.
Niin?
Tuliko jotain mieleesi?
Ihan kuin hän olisi -
tiennyt kuolevansa sinä päivänä.
Tekstitys: Katariina Uusitupa