NETFLIX-SARJA
Rikospaikka on tässä.
Tuleeko mitään läpi?
Joo.
Se on musertavaa.
Uhrin äiti suree.
Hänen poikansa kuoli kammottavalla tavalla.
Hän ansaitsee saada vastauksia tapahtuneeseen.
Tavoitteeni on tarjota selkeyttä ja vastauksia,
jotta äiti pääsisi eteenpäin toipumisessaan.
Tunnen, että kuski pakeni paikalta.
En usko, että ruumis tuotiin tänne jostain muualta.
Ei ole kyse siitä.
KOLMAS LUKU VENÄLÄISTÄ RULETTIA
Olen paniikkikohtauksen partaalla.
Keskellä liikenteen huminaa -
palasin hänen kuolinhetkeensä.
Huh.
Kuuntelikohan hän musiikkia.
Olen jotenkin muissa maailmoissa.
Pitänee kysyä äidiltä. -Aivan.
Oliko pojalla tapana kuunnella musiikkia ulkona.
Minusta tuntuu, että tekijä tiesi, mitä tapahtui.
Törmäys oli ilmiselvä.
Tapaus tuntuu onnettomuudelta,
mutta tekijä vähät välitti uhrin elämästä.
Hän jatkoi muitta mutkitta matkaansa.
Se on vihamielistä.
Äärimmäisen vihamielistä. Hän ei aikonutkaan pysähtyä.
Hän ei välittänyt.
Tästä tiedosta on apua, kun jututan äitiä. -Ehdottomasti.
Katsotaan, mitä muuta aistin. -Hyvä homma.
Kiitos, kun toit minut tänne.
Tapaan Aaronin äidin.
Toivon saavani yhteyden poikaan toisella tavalla kuin rikospaikalla.
Äiti suree.
Pojan poismenon ympärillä on paljon epäselvyyttä,
ja hän kaipaa apua.
Hän tarvitsee varmuuden ja yhteyden poikaansa.
POLIISI EI OLE VARMISTANUT, ETTÄ AARONIN KUOLEMAAN LIITTYY HENKIRIKOS.
JUTTU ON YHÄ AUKI.
Kerron sitten uutiset. -Selvä.
Nähdään kohta. -Kiitos.
Kiitos itsellesi.
Palkkasin Robinin, koska en saa asioita muuten päätökseen.
Haluan rauhaa ja oikeutta. Haluan, että asianomaiset -
kantavat vastuun teoistaan.
Heippa! Olen Tyler.
Mitä kuuluu?
Ei mitään hätää. Halataan.
Uskomatonta. -Tämä on hämmentävää.
Kaikki hyvin. Miten voit?
Herranjestas. -Mukava tavata.
Tiedän, että tämä on erikoista. Ei hätää.
Pakko käydä istumaan.
Istutaan. -Herranjestas.
Käydään istumaan. Asetu mukavasti.
Oli ilo tulla.
Kiitos.
Toisinaan ihmisillä on esineitä, joita voin pidellä.
Onko sinulla? -On.
Toisitko ne? -Totta kai.
Hienoa. Tosi hyvä. -Ne ovat solmioita.
Kiitos. Onpa hieno.
Laitan ne tähän. Tartun niihin tarvittaessa luodakseni yhteyden.
Katsotaan, mitä tulee läpi. -Selvä.
Et tiedä paljoakaan tähänastisesta prosessistani,
mutta kävin poikasi kuolinpaikalla.
Olen pahoillani kaikesta kokemastasi.
Menin paikalle aistiakseni jotakin ja tunsin suunnattomasti rakkautta.
Hän on paljon enemmän kuin kohtalonsa.
Puhun tänään useammasta ihmisestä. -Selvä.
Kun olen yhteydessä äitisi puoleen, useampi henkilö ryntää esiin.
He ovat onnellisesti yhdessä ja poikasi kanssa.
Tämä kuulostaa oudolta, mutta toistuuko äitisi puolella -
jokin naisen nimi?
On kaksi I-nimeä.
Kuulostaako tutulta?
Kertoisitko?
Iris. -Aivan. Ja?
Iris.
Iris ja Iris. -Aivan. Kaksi Iristä.
Siksi näen kaksi I:tä.
Ne tulevat esiin erilaisina. -Jestas sentään.
Pari asiaa. Saan kaksi kahdeksikkoa.
Ei hätää. Mutta näen toistuvasti kahdeksikkoja.
Se tarkoittaa yleensä ikää, numeroa -
tai sitten kumma kyllä elokuun merkitystä perheessänne.
Käykö se järkeen? -Käy.
Aaron syntyi 8.8.1995.
Näen kahdeksikkoja ihan koko ajan.
Ajaessakin huomaan kasit. -Niin.
Hän yrittää saada minut nauramaan.
Hän vääntelee naamaansa.
Hänestä välittyy iloa ja hän hymyilee. -Se on poikani.
Teillä on sama hymy.
Saan tunteen, että hän halusikin näyttää sinulta.
"Jos muistutan jotakuta, on kunnia näyttää äidiltäni."
Se on kultani. -Niin.
Saan sellaisen kuvan, ettei hän satuttaisi kärpästäkään.
Hän vitsailee siitä ja taisi pelastaa eläimiä.
Hän rakastaa pientä Hippie-kissaamme.
Poikani hoivasi sitä.
Pelastimme kaksi koiraa, ja sitten haimme pentueen kolmannenkin.
Hänellä on viesti isästään. Valitsen sanani tarkkaan.
Aivan.
Hän tietää, miten paljon teit yksin.
Joku olisi voinut ojentaa auttavan kätensä,
mutta ottikin etäisyyttä.
Hänen isänsä asuu nykyään Filippiineillä eikä tunnustanut poikaansa.
Niin.
Tein siis paljon omillani.
Hän ei ole vihainen, mutta tiedostaa asian.
Olit aina hänen kallionsa. -Olen yhä.
Menetin elämäni tärkeimmän ihmisen.
Ainoan poikani.
Hän ei satuttanut ketään, vaan rakasti ja rukoili ihmisten puolesta.
Menetin hänet. On vaikea kuvitella elämääni ilman häntä.
Suunnittelimme kaikenlaista.
Näin Aaronin viimeistä kertaa myöhään illalla.
Tein pitkää päivää ja palasin kotiin kärttyisenä.
Myönnän sen.
Hän seurasi minua portaisiin ja pyysi pusua.
Hän tuli aina pussaamaan, mutta minua ärsytti.
Lopulta…
Annoin Aaronille hänen ensimmäisen ja viimeisen pusunsa.
En tiennyt.
Hänestä välittyy -
pari asiaa.
Kun kävin tapahtumapaikalla… Haluan olla hienotunteinen -
mutta myös rehellinen. -Sitä toivonkin.
Kun kävin tapahtumapaikalla,
tunsin, miten odottamaton tilanne oli.
Kaikki tapahtui hetkessä.
Jostain syystä en saanut visuaalista kuvaa.
Se on jotenkin takanani.
Kuulostaa oudolta, mutta paikan päällä tuntemukset olivat selässäni.
Selkääni sattui ja tunsin jotain selkärangassani.
Tilanne eteni äärimmäisen nopeasti.
Hänellä ei ollut kirjaimellisesti aavistustakaan.
Hän kulki tuttua reittiä.
Hän oli ollut sillä tiellä ennenkin.
Hän tiesi kuitenkin reitin vaarat.
Mielenkiintoista kyllä, häntä oli kenties varoitettu kulkemasta siellä.
Käykö se järkeen? -Käy.
Saan sellaisen vaikutelman,
että olen liian lähellä tietä.
Jotenkin ajatukseni harhailivat äänimaailmassa.
Kuunteliko hän musiikkia kävellessään?
Kyllä, vaikka kielsin. -Selvä.
Mikä tilanteessa epäilyttää? Voimme käsitellä sitä…
Minusta se lavastettiin.
Joku uhkaili asialla vuotta aiemmin.
Kun aloitin jutun parissa ja sain kansion eteeni,
tunsin teorian rasistista.
Teoria tuli mieleeni välittömästi pelkän kansion perusteella.
Tiesin, että teoriasta oli keskusteltu.
Hän ei silti syytä ketään, tuomitse tai ole vihainen.
Yleensä maalitetut tai murhatut henkilöt -
tulevat kertomaan, mitä kukakin heille teki.
Mutta jotenkin ei tunnu,
että poikaasi olisi maalitettu.
En usko tekijän tunteneen häntä. En saa sitä vaikutelmaa.
Tilanne oli äärimmäisen julma. Jatkoihan tekijä vain matkaansa.
Aaron kuitenkin kuoli salamannopeasti.
Hän ei siis jäänyt kitumaan tai kärsimään.
Anteeksiantavana ihmisenä hän ei ole vihainen.
Hänen sielunsa on vapaa.
Hän ei kanna kaunaa. Tuntuu, että tekijä löytyy vielä.
Uskon, että pitkällä tähtäimellä oikeus tapahtuu.
Hänkin tuntuu tietävän sen, muttei ole vihainen.
Hän on kunnossa.
Tilanne on vielä tuore. Mutta ajan kanssa saat sen käsiteltyä.
Hän on mukana rauhoittelemassa sinua. -Voi luoja.
Olette aina yhteydessä, vaikkei se olekaan sama asia.
Antaisit mitä vain halista. -Kyllä.
Tiedä silti, että kohtaatte vielä.
Sinulla on vielä tehtävää tässä elämässä.
Nämä eivät ole hyvästit vaan näkemiin.
Sain luennasta toivoa, jota en ole tuntenut yli vuoteen ja kolmeen viikkoon.
Niin.
Hymyilen ensi kertaa aidosti. Sisäisesti.
Hän antoi valtavasti toivoa, rakkautta ja iloa, jota kaipaan elämääni.
Kiitos.
Kiitos, Tyler.
Kiitos.
Olipa intensiivistä.
Mikä rakkaus. Tunsin hänen sielunsa ja pakko sanoa,
hän on kiitollinen, ettet luovuttanut hänen suhteensa.
Eikä tämä olisi mahdollista ilman sinua.
Voi kiitos. Annoit hänelle jotain, mitä minä en voinut.
Mitä poliisi tai yksikään instituutio ei voi antaa.
Ei kukaan, vaikka kuinka haluaisi.
Mahtavaa, Robin. Kiitos kaikesta.
Käytin melkein koko illan peilistä katsomiseen.
Tuijotin peiliin pimeässä ja meditoin.
Valmistauduin tähän päivään ja näin jänniä asioita.
Joku oli huoneessa. Hän ei ollut nuori muttei kovin vanhakaan.
Jossain keskipaikkeilla.
Ajankohta teki siitä traagista.
Näin miehen, jolla oli viikset ja parta.
Se oli kuumottavaa. Peiliin katsominen säpsähdyttää aina.
Peiliin ilmestyy kaikenlaista, enkä varsinaisesti pidä siitä.
Aistin jo vaikka mitä. Kuulen autonavainten helinän.
Mitä se meinaa?
En tiedä. Mutta kuulen sen.
Autonavaimet.
TYLERIN ÄITI
Ihanaa, että tulit. -Jestas, täällä on persikoita.
Olemmehan Georgiassa. -Aivan.
Teimme persikkajääteetä ja -piirasta.
Valtava muurahainen. Tämähän on kuin luontodokumentista.
Sekin haluaa persikkateetä.
Ota vain. Olet siis Kylie. -Kyllä.
Ja sinä? -Kathy.
Toitteko esineen? -Täältä löytyy.
Otan sen käteeni.
Alan piirtää ja välitän aistimukseni teille.
Selvä. Se tuli selväksi.
Okei, tule vain. Kuulen kyllä.
Jonkun muunkin piti olla täällä tänään.
Harkitsitteko kolmattakin osallistujaa?
Luentaanko? Kyllä. -Eikä hän päässyt.
Onko hän nainen?
On. -Hän on tärkeä hahmo.
Selvä.
Tämä on outoa, mutta hän viittaa kuolemansa aikaan.
Saan paljon tuntemuksia. Onko perheessä Williameja?
Minulla on. -Onko William edesmennyt?
On. -Eli äiti ja poika tähän.
Williamit.
Kuulen vitsin kilpailevista urheilujoukkueista.
Jestas. -Joku on musta lammas.
Muut fanittavat samaa joukkuetta.
Yksi eroaa tahallisesti joukosta ja saa osakseen naljailua.
William opiskeli Floridan yliopistossa.
Ja minä ja siskoni kävimme valtion yliopistoa.
Olimme kapinalliset. -Etelässä se on iso juttu.
Mahtavaa. Selvä.
Eli se liittyy Williamiin. -Kyllä.
Entä mikä oli tämän kaverin etunimi?
Dennis. -Kirjoitetaan se tähän.
Ja William tänne. Näin ne pysyvät erillään.
Dennis. Katsotaanpa.
Selvä. Dennis.
Hyvä on.
Tämä on tyypillistä. Hän viittaa aikaan kuolemansa jälkeen.
Hän tiedostaa… Toisinaan päätetään, onko arkku auki vai kiinni.
Hän ei halua tulla muistetuksi kuolleena.
Näen symbolin suljetulle. -Selvä.
Hän ei kuollut todella nuorena muttei kovin vanhanakaan.
Elämä jäi kesken. Kuinka vanha Dennis oli?
Nelikymppinen. -Aivan.
Hän näyttää outoa kyllä autonavaimet.
Onko teillä ne? -En usko.
Tiedämmekö, mitä avaimille kävi? -En tiedä.
En tiedä, miksi näen ne.
Kuulin niiden helinän tulomatkallakin.
Palataan takaisin. Kirjoitan sen ylös. "Autonavaimet." Selvä.
Joku täyttyi nesteistä äkkiä -
tai ei saanut poistettua nesteitä kehostaan.
Selvä. -Siihen liittyy jotain.
Jokin tuntuu täyttyneen.
Kuin minä olisin täyttynyt enkä voi… He tekevät näin minulle.
Haluan pidellä vatsaani ja istua näin.
Onko se Dennis? -Taitaa olla.
Niin.
Tämä kuulostaa hölmöltä. Mutta kuulen hassun jutun.
Voi olla, ettei se herätä mitään nyt.
Tarinassa joku hyppäsi rakennuksesta tai katolta maahan.
Siinä on jotain riemukasta. Mitäköhän se tarkoittaa?
Hänen poikansa hyppi aina mummolan katolta.
Istuimme katolla yhdessä. Kun ukki tuli etsimään,
juoksimme ja hyppäsimme alas. -Aivan.
Kipusitte ylös ja hyppäsitte. Se oli leikkiä, kukaan ei kuollut niin.
Ei niin. Se on hauskoja muistojamme. -"Karkuun!"
Olimme pieniä ja ukki käski meidät alas katolta.
Aivan. Siitä vitsaillaan. -Hullua.
He viittaavat usein hassuihin asioihin ja keventävät tunnelmaa.
Se viesti tuli perille.
Olet taitava.
Ei mitään hätää.
Ihan uskomatonta. -Kyllä.
Mutta -
hän on valikoiva. Yritän kysyä, miten hän kuoli.
Sahaamme edestakaisin.
Hän näyttää minulle… Selvä.
Minulla on vähän huono olo, mutten halua kertoa asiasta.
Tuntuu selvästi, että…
Pakko sanoa, että kuulen viittauksen laukauksiin.
Liittykö se Dennisiin? Minun pitää korostaa sitä.
Jännää, hän viittaa itseensä ja poikaansa.
Kummallista. Selvä. Katsotaanpa.
Joku Dennisin läheinen ampui ehkä itsensä vahingossa…
Kuulostaa oudolta, mutta kuulen tarinan vahinkolaukauksesta.
Siihen tuntuu liittyvän jotain outoa. Jotain siinä on.
Niin. -Käykö se järkeen?
Ehdottomasti.
Anteeksi, koska… -Ei, sitä vartenhan tulit.
Tunteet nousevat pintaan. Olet täysin oikeassa Dennisistä.
Ei hätää. -Ja hänen pojastaan.
Tässä on ehdottomasti jotain raskasta.
Keskitytään poikaan.
Mikä hänen nimensä oli? -DJ.
Selvä.
Hän oli se, joka hyppi katolta. -Aivan.
Toin toisenkin esineen. -Hienoa.
Onko se DJ:n? -On.
Mahtavaa. Katsotaan, mitä siitä tulee.
TIETOKIRJA KOIRARODUISTA
Tämä on rankkaa ja surullista.
Kaikki tuntuu olevan hyvin.
Aina, kun he epäröivät kertoa kuolemastaan, se viittaa siihen,
etteivät he ole ylpeitä lähdöstään. -Aivan.
Hän ei silti jumita häpeässä.
Mutta jos hän voisi tehdä toisin, hän ei olisi lähtenyt niin.
Hänestä välittyy tunne, että:
"Hitto, miten tyhmästi tehty. Ei olisi pitänyt."
En saa sellaista vaikutelmaa, että hän aidosti halusi kuolla.
Se tuntuu venäläiseltä ruletilta. -Kiitos.
Hän oli joko huolimaton tai toilaili. Sitten kävi näin.
Hän ei välttämättä suunnitellut itsemurhaa,
mutta asetti itsensä hengenvaaralliseen tilanteeseen.
Hänestä huokuu huolimattomuus määrätietoisuuden sijaan.
Ymmärrettävää.
Mutta aistin pojan kärsineen jonkinlaisesta masennuksesta.
DJ:hin liittyy kaikenlaista. Kuka hän oli teille ja mitä tapahtui?
DJ oli serkkuni. Olimme läheisiä lapsuudessamme.
Ja myöhemminkin.
Hän teki itsemurhan, kun valmistuin collegesta.
Aivan.
Hän siis kuoli traagisesti ja yllättäen.
Olen samaa mieltä siitä, että se tuskin oli tarkoitus.
Hän vajosi synkkyyteen, näki aseen ja toimi siinä hetkessä.
Se oli suuri tragedia perheellemme.
Ehdottomasti.
Valitettavasti hänen isänsä teki itsemurhan ennen häntä.
Molemmat siis ampuivat itsensä. -Aivan.
Ja perheen äiti löysi molemmat.
Jestas. -Erilliset tapaukset vuosien päässä.
Hän on äärimmäisen vahva ihminen.
Hänet juuri halusimme mukaan istuntoon.
Hienoa, että kuulit heistä.
Voimme kertoa hänelle uutiset, niin hän saa mielenrauhan.
Hyvä. Tuntuu, että hänen piti olla täällä.
Mutta toisaalta voitte välittää lahjan. -Aivan.
Ja kertoa, etteivät he toivo -
sen kuvan piirtyvän hänen mieleensä ikuisesti.
Aivan.
Etenkin Dennisin kohdalla. Hänestä välittyi tunne,
ettei hän voinut fyysisesti hyvin pitkään aikaan ennen kuolemaansa.
Ellei hän olisi kuollut näin, hän olisi kuollut kuitenkin.
Kyllä. -Vain eri tavalla.
Luulen, että se oli järkeily kaiken takana.
Dennis oli mieheni veli.
Hänelle tehtiin ruumiinavaus.
Ellei hän olisi tappanut itseään, hänen maksansa olisi pettänyt.
Ymmärrän.
Jollain tasolla hän tiedosti sen.
Hänestä välittyy vahvasti, ettei hän halunnut muiden tietävän.
Kuulostaa järkevältä. -Tilanne oli hankala.
Kukaan ei halua kärsiä. Se on rankkaa. -Niinpä.
Ennen luentaa meitä pyydettiin kirjoittamaan -
viestejä, joiden toivoimme tulevan läpi.
Kukaan ei ole nähnyt näitä.
Kirjoitin "katto".
Kirjoitin "lempiserkku" -
ja "joki" Floridaan liittyen.
Nekin käsittelimme.
Se oli merkkini.
En puhunut näistä tuotannolle, äidilleni tai kenellekään.
"Kerro jotain katosta."
Olen onnellinen, että saimme hyviä tietoja.
Läheistemme elämä jäi niin lyhyeen.
Hei, Kylie.
Hei, Laurie-täti.
Hän viittasi jatkuvasti kolmanteen henkilöön, joka puuttui paikalta.
Ajattelimme tietysti heti sinua. -Uskomatonta.
Hän puhui autonavainten helinästä.
Minulla on kolmet avaimet Dennisiltä ja DJ:ltä.
Voi luoja.
Kumpikin hävitti avaimensa jatkuvasti.
Hyvänen aika. -Hauskaa.
Säilytin ne. -Jestas.
Oliko Dennis-sedällä silminnähden epämukava olo,
laittoiko hän kädet vatsalleen?
Hän painoi aina vatsaansa kylkiluiden alta.
Häntä kuulemma närästi kamalasti.
Järjetöntä.
Se oli ällistyttävää.
Onpa mahtava kuulla.
Kiva, että tänään meni hyvin. -Se oli hienoa.
Yritä nauttia jokaisesta päivästä. Koska arvaa mitä.
Elämä hujahtaa vauhdilla. -Kyllä.
Olet vapaa maanantaina ja tiistaina. Mene vaikka kävelylle.
Siellä ei ole ketään. -Ei kiinnosta pätkääkään.
Saat olla rauhassa. Et voi vain maata.
Se on pahasta. -Lyödäänkö vetoa?
Ihan oikeasti… -Käyn välillä vessassa.
Perseesi pureutuu sänkyyn.
Arvaa mitä. -Oikeasti.
Se pureutuu lakanoihin. Saat makuuhaavoja.
Ota vähän iisimmin.
Tekee pahaa vain maata. Tiedän, että olet poikki.
Työsi vie fyysistä ja emotionaalista voimaa.
Kävelen vessaan.
Joo. BFD. Tiedätkö, mitä se meinaa?
Että vähät välitän.
Kuulepa, pikkurouva. -No.
Rakastan sinua, Tyler. -Ja minä sinua.
Tuo ruohonleikkaaja oli komea. -Käännynkö?
SANTA CLARITAN LAAKSO
Ammattilaisen tapa saada maali kankaalle.
Luennan jälkeen puhdistan itseni energiasta ja taakasta luonnollisesti.
Käyn suihkussa. Kylpeminen auttaa.
Meditoin ja maalaan. Vietän aikaa yksin -
ja ravistan kaiken pois.
Enpä tiedä, taidan maalata yli.
Se näyttää ärtyneeltä pyllyltä.
Tässä on lopputuote. Tulirinki.
Taulun nimeksi tulee "Tulirinki".
Näyttää objektiivisesti huonolta, mutta katsotaan.
Tehdään näin.
Hyvä merkki on, että aistimuksia tulee jo. -Hyvä.
Näen baseballia… -Oikeasti?
Näen -
jotain palkintoja.
Joku sai ne eläessään. Hän kuoli, mutta palkinnot säästettiin.
Jestas.
Oletko ensi kertaa täällä? -Olen.
Jännä kyllä sain viitteitä urheiluun.
Oho. -Tämä on epätodellista.
Tämä on erityinen paikka. Sillä oli tärkeä rooli vuoden 1984 olympialaisissa.
Aijaa. -Minä vuonna synnyit?
1996. Ihan vähän myöhemmin.
Kelluin vielä eetterissä.
Mutta onpa kaunis paikka. -Niin on.
Toivon yhteyttä minulle tärkeään ihmiseen.
Viimeiset pari vuotta ovat olleet rankat.
Olen tuntenut olevani eristyksissä ja yksin.
Pystyin aina puhumaan hänelle.
Kaipaan keskustelujamme.
Mietin, onko hän ylpeä aikaansaannoksistani.
Okei. En osannut odottaa tätä herätessäni.
Tämä on mahtavaa.
Kertoisitko ensin nimesi?
Jeanie. -Selvä.
Toitko esineitä? Kiva. -Muutaman.
Hienoa.
Hyvä. Kerron ensin, mitä aistin tulomatkalla.
Tunsin vahvan maskuliinisen energian.
Hän oli äärimmäisen määrätietoisena astumassa esiin.
Että: "Täällä ollaan. Puhutte minusta."
Tunsin valtavan voimakkaan…
Jotkut astuvat huoneeseen ja varastavat kaiken huomion.
Hän oli sellainen.
Jännä kyllä, en tiennyt tapaamispaikasta,
mutta sain viitteitä palkinnoista ja kunniamaininnoista.
Kuvasto liittyy saavutuksiin.
Hän on esimerkiksi saanut laatan, palkinnon, mitalin tai muuta.
Sopiiko se kuvaan?
Kyllä. -Hyvä homma.
Hän haluaa kertoa, että hänen nimensä laitettiin…
Olen istunut katsomossa nimetyllä penkillä.
Se ei ole sitä. Se on jotain, mitä ei voi olla huomaamatta.
Käykö se järkeen? -Kyllä.
Hyvä. -Hän haluaa tehdä vaikutuksen sinuun.
Hän näyttää jotain, jonka ymmärrät ja johon saat yhteyden.
Ehdottomasti. Se vaikuttaa tärkeältä hänelle.
Kerron jännästä jutusta.
Selvä.
Jos talous on turvattu,
ostetaan uusia asioita ja kartutetaan kokoelmaa.
Hän näyttää tilanteen, että jos jokin toimii,
on turha ostaa uutta. Tuntuu, että takerruin tavaraan.
Käykö se järkeen? -Todellakin.
En sano, etteikö hänellä ollut varaa.
Todellakin oli, mutta saan tunteen,
että jos jokin toimii, älä osta uutta.
Siinä on jokin juju. Tajuatko?
Et arvaakaan, kuinka monta kertaa keskustelimme aiheesta.
Hänellä oli nuhjuinen sohva toimistossaan.
Ajattelin yllättää hänet.
Hän asteli toimistoonsa ja kysyi heti sohvansa perään.
Sanoin, että ostin uuden.
Hän vastasi: "Miltä sinusta tuntuisi, jos tulisin kotiisi -
ja veisin lempitossusi ja ostaisin uudet tilalle?
Siltä minusta tuntuu. Tykkään tästä."
Jos se ei ole rikki, älä korjaa sitä. Sellainen tunne välittyy.
Se on hauskaa ja ihailtavaa.
Hän ei keskittynyt vain tavaraan, vaan oli käytännöllinen.
Mielenkiintoista. Ja sitten…
Selvä, kiitos.
No niin.
Saan lisää yksityiskohtia. Pureudutaan tähän.
Saan vaikutelman, että tunsit hänet paremmin kuin kukaan muu.
Näen pähkinän. Avasit hänet.
Pääsit ytimeen.
Hassua. Tuntuu, että hän oli montaa asiaa monelle ihmiselle,
mutta sinä tunsit hänen sisimpänsä.
Ja jotenkin tuntuu, että voin olla haavoittuvainen -
ja sitä arvostetaan.
Olit hänelle tärkeä.
Saan vaikutelman, että teillä oli syvä yhteys.
Se on suloista. Ihanaa.
Hän tuo esiin viimeisen puoli vuotta.
Selvä. -Hän ei halunnut aiheuttaa -
turhautumista.
Yritän artikuloida tämän.
Tuntuu, etten vienyt kaikkia asioita päätökseen -
ja olen pahoillani.
Hän tuo esiin, että se on ainoa asia, jonka hän tekisi toisin.
Se on selvästi tärkeää hänelle.
Hän ei toivo tilanteen vääristävän muistojamme hänestä.
Kuka hän on?
Isäni tri Jerry Buss.
Hän omisti Los Angeles Lakersit.
Siksi istumme LA Coliseumilla.
Hän kävi paikallisen yliopiston.
Hän tuli vaatimattomista lähtökohdista.
Stipendi opintoihin oli hänen unelmiensa täyttymys.
Hän rakasti urheilua. Sanon aina, että isällä oli lapsensa,
mutta Lakers oli hänen kultansa. -Aivan.
Hän on ollut poissa kahdeksan vuotta.
Hän ei oikeastaan ikinä puhunut kuolemasta.
Hän rakasti elämäänsä ja kaikkea tekemäänsä.
Oli liian vaikeaa jättää hyvästit.
Hänen nimensä on jossain, mitä ei voi missata.
Mitä se oli?
Hän halusi oman tähtensä Hollywood Walk of Famelle.
Oho.
Se oli isäni ylpeimpiä hetkiä.
Hän säteili päästessään osaksi Hollywoodia.
Mieletöntä. Ihana juttu.
Nyt vaihdetaan vaihteita.
Se on hyvä merkki. Saamme lisätietoa.
Vanhoja näkyjä. Yritän selvittää tämän.
Selvä.
Outoa. Minun pitää puhua menetetystä sisaruksesta.
Ja sisaruksen kuolemasta. Tämä on jollain tavalla merkittävää.
En tiedä, mihin se liittyy.
Kerron vain, mitä näen. -Niin.
Menetitkö sisaruksesi?
Kuolema oli hänen oma valintansa. -Aivan.
Siinä yhteys katkeaa.
Oliko hän siskosi?
Oli. -Selvä.
Olisin toivonut, että isä olisi kertonut siitä aiemmin.
En tiedä, mitä hän pelkäsi tai murehti…
Niin. -Olen sinut sen kanssa.
Asia ei vaivaa minua.
Haluan varmistaa, että hän saa mielenrauhan.
Kun vanhempani menivät naimisiin, he saivat lapsen.
Lapsi annettiin adoptoitavaksi. -Niin.
Meille ei koskaan kerrottu.
Kun isäni kuoli, kuulin asiasta äidiltäni.
Puolitoista vuotta sitten -
löysimme kadonneen siskomme.
Se oli varmasti -
isälleni tärkeää, hän ei vain osannut kertoa siitä.
Aivan. Hän ikään kuin taputtaa sinua selkään.
Toimit hienosti. -Kiitos.
Totta kai. Tuleeko mieleesi muita kysymyksiä isästäsi?
Lähinnä, onko hän tyytyväinen tekemääni työhön.
Onko hän ylpeä minusta.
Ja onko jotain, mitä minun pitää tietää.
Hänestä tuntuu, että monin tavoin levität hänen perintöään.
Hän kiittää, että teit tämän. Pidät ohjat käsissäsi.
Aistin, että astuit esiin, vaikka sitä ehkä odotettiin muilta.
Hän jätti minut vastuuseen.
Hänen bisnesjärjestelynsä eivät toimineet.
Hän sanoi, että voisin tehdä muutoksia säätiön kautta.
Tuo on huojentavaa kuulla.
Se oli yksi elämäni vaikeimmista päätöksistä pari vuotta sitten.
Tein muutokset kohti menestystä, jota hän kaavaili.
Hänen visiotaan. Mahtavaa.
Pidän hänet mielessäni. Hän teki minuun erityisen vaikutuksen.
Olen kiitollinen, että saimme jutella. Toivottavasti nähdään taas.
Olisi mahtavaa, jos pääsisit peliin.
Toki. -Arvostaisin sitä.
Sinusta tulisi hitti. -Kuulostaa hyvältä.
Kaikki ryntäisivät juttusille. -Keksitään jotain.
Tyler, eikö perheessäsi ole koripallofani?
Korisfani? Ketä meinasit?
Äitiäsi. -Totta muuten.
Äitini on kova koripallofani. -Oikeasti?
Tapaan mielihyvin äitisi. Tulkaa yhdessä peliin.
Siitä tulee hauskaa.
Se olisi mahtavaa.
Kuten muutkin menin hänen nettisivuilleen ja ilmoittauduin jonotuslistalle.
Toivoin, että vuoroni tulisi ja saisin tilaisuuden tavata hänet.
Ja että hän saisi yhteyden.
Hän on erityinen.
Päivä taisi olla tärkeä.
Ehdottomasti. Se oli hullua.
Se oli Lakersin perustajan tytär.
Mitä? -Niin, Jeanie.
Tapasitko Jeanie Bussin? -Joo.
Herranjestas.
Oloni on helpottunut, onnellinen ja tunnen olevani yhteydessä.
Tämä oli ihana…
Tuntuu kuin olisin saanut halin.
Halin.
Ihana tunne.
No niin, valmista. -Mennään.
Kiva nähdä Felicia ja Peter.
Toivottavasti heillä on vastauksia.
Ainakin saat heidän kantansa. -Niin.
TYLERIN POIKAYSTÄVÄ
Menen Hanfordiin kuullakseni lisää -
äitini perheen kohtalosta.
Onneksi menen tänään yksin, koska aihe on niin arka.
En halunnut äitiä mukaan suojellakseni häntä.
En tahdo laukaista hänessä mitään.
Näin Felicia ja Peter voivat puhua avoimesti -
murehtimatta äitini tunteista.
TYLER EI OLE NÄHNYT PETER-SETÄÄNSÄ JA FELICIA-TÄTIÄÄN KUULTUAAN,
ETTEIVÄT HE OLE KESKENÄÄN BIOLOGISTA SUKUA.
En ole nähnyt heitä hetkeen, sillä en käy Hanfordissa usein.
Se ei herätä minussa onnellisia muistoja.
Sitä aikaa leimasi tuska.
En nähnyt tietäni ulos ja olin ansassa. Toivoin olevani joku muu.
TYLERIN KOTIKAUPUNKI
En ole nähnyt Hanfordin tätä puolta.
Tai olen nähnyt kaiken, mutten pitkään aikaan.
Tulee mieleen Georgia.
Niin.
Todella konservatiivista.
Täällä Stella murhasi ihmisiä -
ja teki tuhojaan.
Täällä on jotain todella pahaa.
Synkkiä asioita on enemmän kuin tiedämmekään.
STELLA VAPAUTETTIIN VASTIKÄÄN VANKILASTA. HÄN ISTUI 32 VUOTTA -
KAHDESTA MURHASTA.
Esittelen teidät toiste.
Tämä on raskas aihe.
Ei haittaa. -Ei ehkä paras ajankohta.
Kerron sitten.
Ei mitään hätää.
Jätänkö tähän? -Joo, hyvä.
Selvä. Palataan. -Hyvä homma.
No niin.
Heippa. -Vauhtia, Tyler!
Minä juoksen. Toin brownieita. -Jestas!
Mitä kuuluu? Oletpa nättinä. -Itse olet.
Näytät hyvältä.
Suloista. Mitä kuuluu, hra Griller?
Pidätkö ribseistä? -Pidän porkkanoista.
Mutta toin brownieita hyvitykseksi.
Puhuimme äidistäsi…
Aivan. Tein ne itse. -Ihanko totta?
Varoituksen sananen, en ole mikään kokki.
Muistatko edellisen kerran? -Siitä on seitsemän vuotta.
Se on pitkä aika. -On.
TYLERIN ENO / THERESAN VELI
Ojennatko pottusalaatin? -Toki. Olepa hyvä.
Mitä kuuluu?
TYLERIN TÄTI / THERESAN SISKO
Hyvää. Kiirettä pitää.
Paljon on tapahtunut parissa vuodessa.
Äitini. -Niin.
Kaikki alkoi DNA-testistä.
Se todella järkytti. -Se oli hullua.
Järkytyimme kaikki.
Olen kiitollinen, että olette yhä elämässäni.
Sanon saman, mitä äidillesi. Oli miten oli, hän on aina siskoni.
Ja sinä siskonpoikani. -Nimenomaan.
Eivät tunteet häviä minnekään, jos kuulee, ettei joku ole sisaruksesi.
Sanoin ihan samaa ajomatkalla.
Emme ikimaailmassa ajattelisi, ettei Theresa ole osa perhettä.
Ei tietenkään. -Ei ikinä.
Äiti lähti vuodeksi ja palasi.
Sitten hän lähti taas vuodeksi ja palasi. Nyt hänellä oli Theresa mukanaan.
Aivan. -Pitelin vauvaa sylissäni.
Hän oli niin söpö.
Kuin säteilevä enkeli.
Olette selviytyjiä. -Kyllä.
Todellakin.
Kävimme läpi helvetin. -Siksi tulinkin.
Halusin tavata teidät, koska olette jaksaneet sinnikkäästi.
Yllättävää, etten ole addikti.
Se on kunnioitettavaa. -Tai asu kadulla.
Tai viru vankilassa. -Olet inspiraatio.
Totuus on, että elimme keskellä kidutusta.
Niin. -Vuosikaudet.
Peter ja kaikki muutkin kokivat kauheita.
Se on asia, jota en voi antaa äidilleni anteeksi.
Ymmärrettävästi. -Peten kohtelua.
Tietenkin. -Voin unohtaa oman kohtaloni.
Mutta veljeni puolesta en anna ikinä anteeksi.
Ymmärrän. -Se oli hirveää.
Varoitin Peteä. Käskin olla varovainen.
Se on totta.
Hän synnytti niin paljon vihaa, eripuraa ja kaaosta.
Tunteenne ovat aiheellisia. -Niin.
En ole ikinä puhunutkaan hänelle, mutta hän saa minut raivon valtaan.
Eikä vain äitini puolesta, vaan sinun ja Peten.
Hän levitti ympärilleen vain pahaa oloa.
Hän oli yksinkertaisesti julma.
Ihan aiheetta. -Julma ja paha.
Ilman mitään syytä.
Ajattelin aina, että jos olisin oikein kiltti…
Niin. -…hän ei löisi tällä kertaa.
Ei se mene niin.
Pelkäsin tulla koulusta kotiin. -Tiedän.
Siinä talossa oli kamalaa varttua.
Niin.
Vihasin häntä.
Täytettyäni 13 aloin vihata häntä.
Se oli painajaismaista.
Theresa ymmärtää, mitä kävin läpi. Hän koki paljon samaa.
Oli epätodellista kuulla aiheesta ensimmäistä kertaa.
En tajunnut, mitä he oikeasti joutuivat kokemaan.
Äitini heräilee keskellä yötä. Hänellä on paha PTSD.
Matkustimme yhdessä maan halki. Kuulin naapurihuoneesta,
kun äiti hoki unissaan, miten häntä pelottaa.
Minuun sattuu äitini puolesta. On niin paljon, mitä emme tiedä.
Tekstitys: Katariina Uusitupa