TYLER HENRY JEDAN JE OD NAJPOZNATIJIH MEDIJA NA SVIJETU
NA LISTI ČEKANJA IMA VIŠE OD 300 000 LJUDI
SUDIONICI U SERIJI IZABRANI SU S TE LISTE
TYLER NE ZNA KOGA OČEKUJE NA SEANSI
STUDIO STANKONIA
Kako smo?
-Ja sam Tyler. -Kako si?
Drago mi je.
-Baš me zanima što ćemo doznati. -Da!
-Centrirat ću se, malo disati. -Samo daj.
Pa ćemo vidjeti što ćemo dobiti.
Dobro.
Malo bih o živima.
Može.
Govorit ćemo o nečem
u vezi s nekim tko teško diše.
Možda ćemo nešto naći na rendgenskoj snimci pluća.
Vidim nešto u vezi s tim.
Netko to možda nije shvatio dovoljno ozbiljno.
Moja majka.
Dakle, mama ima problema s disanjem?
Kaže da ima mrlju na plućima.
-Ali to… -Da.
Kako si to znao? Osjetio si tu mrlju?
Vizualno. Meni je kolabiralo pluće.
Ali vidim nešto slično.
Vidim rendgensku snimku i mrlju.
To je zbilja… Ništa.
NETFLIXOVA SERIJA
Nastavit ćemo. Malo mijenjamo smjer.
Vidim nešto s rođakom.
Samo čas.
Da. Pogodilo te, ako znaš što ja znam.
Sve je u redu. Prsa me silno bole.
Samo časak.
Kao da dobivam metak sa strane.
Ma daj!
Imaš pravo.
Nema nikakve šanse da to znaš.
Uvijek crtam ili slikam za opuštanje, meditaciju.
Ali nisam očekivao da će črčkanje na satu,
nepažnja na nastavi,
biti dio moje karijere.
Sjedio bih i črčkao, šarao.
Jednoga dana šarao sam i počeo svašta osjećati.
Počeo sam se time služiti na seansama.
Kad se povezujem, kao da sam slikarsko platno.
A čovjek koji mi se javi slika sliku.
Ali na početku sam veoma teško regulirao svoju sposobnost.
Nisam je znao pojačati, intenzivirati, a ni utišati.
Tko je to?
Sjećam se da sam se s deset godina probudio u krevetu.
Kad sam otvorio oči, jednostavno sam znao da će moja baka umrijeti.
Dok sam mami opisivao taj osjećaj, zazvonio je telefon.
Tata je zvao.
I rekao joj je da je moja baka izdahnula.
Tek sam godinama poslije shvatio da je to bilo pretkazanje.
Godinama sam vježbao i prenosio ono što sam primao
da bih nekako naučio upravljati time.
Od 16. do 18. godine gotovo svakodnevno držao sam seanse.
Veoma se brzo za to pročulo.
Ljudi su mi počeli dolaziti na prag i ostavljati poruke.
I onda su počeli stizati pozivi iz Južne Kalifornije.
Neobičnom sposobnošću povezivanja s pokojnicima
dvadesetogodišnji Tyler Henry zaprepašćuje slavna lica
u hit seriji Holivudski medij s Tylerom Henryjem.
Život mi je postao zbilja čudan.
On je najtraženiji vidovnjak.
-Ti si pravi pravcati medij. -Hvala.
IZ EMISIJE HOLIVUDSKI MEDIJ
S 19 godina počeo sam snimati TV emisiju.
Ajme meni.
Onda sam prešao na nastupe uživo.
Dame i gospodo, Tyler Henry!
Pred publikom od do 3000 ljudi.
Pozdrav svima!
To me putovanje doista na kraju vratilo razlogu
zbog kojega sam sve to počeo raditi.
Ovom emisijom mogu pomoći ljudima
koji doista veoma trebaju seansu.
Kad sam skupio hrabrost i odvažio se podijeliti taj dar,
radio sam s ljudima za koje sam mislio da će imati najviše koristi.
Kad vidim kamo me to odvelo, natrag na taj početak,
znam da nisam izgubio iz vida razlog zbog kojega to radim.
PRAVA STVAR
DOLINA SANTA CLARITA KALIFORNIJA
Primaš li što za ovu seansu?
Osjećam mnogo ženske energije.
-Od osobe s kojom ćeš raditi? -Da.
Asistentica Heather važna mi je u životu.
Bez nje ne bih mogao putovati.
Nikad ne znam što me čeka.
Producenti mi ništa ne kažu. Ni kamo idem,
ni s kim ću raditi, ni što se događa.
Heather i mama znaju samo kamo idemo. Doslovno samo to.
Doista osjećam
smrt i rođenje.
S malim razmakom.
Čudan osjećaj. Nekako u stilu,
„Ja umrem, ti živiš.” Tako nekako.
Ne znam. Čudno.
-Pozdrav! Kako ste? -Pozdrav!
-Dobro došao u moj dom! -Baš mi je drago.
Srce mi preskače. Mislila sam da ovo neću doživjeti.
-Pozdrav svima! -Zdravo!
Kako ste?
-Moje lijepe prijateljice. -Pozdrav. Drago mi je.
-Baš mi je drago. -Drago mi je.
Baš mi je drago što vas vidim.
-Ajme. -Kako ste?
-Dobro. Baš ti hvala što si došao. -Naravno.
-U žensko društvo. -To je prava stvar.
-Baš nam je drago što si došao. -Da.
Ne bih to propustio.
Ne znaš koliko smo puta ovdje sjedile,
pile vino i sanjale o ovome trenutku.
Veselim se. Već nešto primam, ali objasnit ću proces.
-Da znate što da očekujete. -Ajme, sva sam se…
Da, ima tu svačega.
Važno mi je da se mogu dovesti u određeno stanje.
Vidjet ćemo što će se pojaviti pa ćemo onda ići dalje.
-Dobro? -Zvuči dobro.
Imam bilježnicu, kao što znate.
Srce mi već lupa.
-I meni. Morala sam otpiti. -I meni.
-To je u redu. -Ne znam gdje mi je srce.
Dobro. Evo, evo.
Putem ovamo osjećao sam mnogo ženske energije.
Jasno, žene ste. Toj je osobi jako drago što se javlja.
Takvo veliko uzbuđenje obično znači da je netko rano preminuo.
Netko tko nije doživio srednje godine, tako bih rekao.
I rekao bih da je to ženska osoba.
Prepoznajete li zasad žensku osobu koja je prerano umrla?
-Da. Svakako. -U redu.
Detalja ima mnogo. Moram se dublje povezati. Dobro.
Iz nekog razloga naglašava kolibriće.
Slike kolibrića gotovo uvijek znače
da je netko u životu, to može biti samo jedna osoba,
sentimentalno povezan s kolibrićem.
Tako to vidim. Kolibrića.
Možda nešto povezano s pticama, krila…
Imala je tu tetovažu.
-Zaboga, pa da! -Toga sam se odmah sjetila.
Pa ovo je predivno!
To kao da je duhovna životinja ili nešto s čim je nekako povezana.
Dobro je na to misliti, to imati na umu.
-Vidim da joj je to važno. -Dobro.
Samo čas.
Pokušavam shvatiti simboliku.
Dobro, imamo dvije stvari.
Čudan ukus za glazbu.
-Raznolik. -Što?
Reći ću vam jer je čudno.
-Reci! -Ajme!
Baš čudno. Mislim da ne bih rekao
da voli baš takvu glazbu.
Ajme meni, ako kaže ono što mislim…
Nemam pojma kako ću se izraziti.
-Nemoj nam reći. -Ne može znati.
Kao da… Ne znam što je to.
To je nekako čudno, kao da…
Kad je vidim, ne bih je povezao s tom glazbom koju je voljela. Ali…
Ima smisla.
-Uvijek to spominjemo. -Čudno.
Kad govorimo o toj osobi,
možemo reći da je vatrena.
Vrlo nezavisna, to vidim.
-Baš je vatrena, pravi feferon. -Svakako.
-To je pravi opis. -Feferon!
-Da. -Feferon.
Dobro, samo čas.
Da vidimo. Dobro!
Primam impresije.
Sitne komadiće detalja,
koje moram protumačiti na temelju onoga što već znam.
Dok komuniciram s osobom koja mi se javlja,
pokušavam doznati kako su točno umrli,
što im je važno, poruke koje su možda važne.
Na seansi pokušavam od toga duha doznati što više mogu.
U šest mjeseci prije smrti
ističe pokušaje da živi što zdravije.
Kao da je pokušavala kontrolirati težinu da bi ostala zdrava.
Čak je možda bila sklona dijabetesu, nečem takvom.
Tako mi se čini. Ima li to smisla?
-Apsolutno. -Ludo.
Ali spominje jednu situaciju.
Vrlo iznenada shvatila je
da mora u bolnicu, da treba liječnika.
Kao da su joj ljudi govorili
da su to samo živci, da je to normalno.
Ali ona je znala da nešto nije u redu.
Gotovo kao da se nešto ispunjava.
Ne znam kako bih to opisao. Ali kao da je nešto pošlo po zlu.
-Apsolutno. -Da, sve što govoriš je točno.
Dobro, u redu.
Kao da je bila više zabrinuta za nekog drugog nego za sebe.
Vidim simbol za nesebičnost.
Jako čudno. Rodio sam se tri mjeseca prerano.
Osjećam neki prijevremeni porođaj.
Netko se prijevremeno rodio.
To je važno, ali ona se nije rodila…
Mislim da to nije ona.
-Nešto drugo pokušavam raspetljati. -Ludo.
-Je li bila trudna? -Da.
Dobro. Primam mnogo toga.
Htio bih spomenuti ovo.
Jasno joj je da bi bilo kakav pokušaj produljivanja njezina života bio propao.
Nije htjela ventilator.
Nije htjela ništa slično, što bi je umjetno održavalo na životu.
To potpuno prihvaća.
Čini se da je potpuno koncentrirana na to dijete.
Mislim da je preživjelo, ali i ono je bilo na pragu smrti.
Rekao bih.
-Znamo li za takvu situaciju? -Da. O, da.
Sad kad smo ponešto doznali,
biste li mi možda rekle tko vam je ona bila?
-Naša najbolja prijateljica. -Lauren.
Lauren!
Naša luda bijelkinja.
Volim te, mila!
Lauren se brinula za druge, uvijek se brinula za sve.
-Javljala se za sve što je trebalo raditi. -„Ja ću!”
Svi su je voljeli.
Uvijek smo se šalile da je iznutra tamnoputa.
Voljela je meksičku hranu, mariačije.
Nije znala španjolski. A voljela je tu glazbu.
Kad si govorio o glazbi koju je voljela…
-Ne odgovara joj. -Ne. Voljela je meksičku glazbu.
-Uvijek je tražila mariačije. -Ma Lauren!
Bila je Talijanka?
-Da! -Eto.
I uživala je u tome.
Uvijek je isticala da je Talijanka.
Talijanka!
Da.
Da, eto.
Divno. U redu.
Smijem li pitati kako je umrla?
-Rekao si da je znala da se nešto događa. -Da.
Sjećam se kad je bila na testiranju za gestacijski dijabetes.
Bila je jako zabrinuta.
Ja sam joj rekla neka se ne brine.
Kad je vidjela nalaz, rekla je da joj fali samo jedan do plusa.
Rekla sam kako je to jako blizu.
Slegnula je ramenima.
Odmah na početku to je spominjala.
Da ju je zabrinjavao dijabetes.
Gledala bih je i upozoravala na debljinu.
-Udebljala se. -Sve je upućivalo na to.
-Umor, sve. -Umor.
Mjesec dana prije porođaja.
Subotu prije radile smo tamale.
Često se tako okupljamo.
-U prosincu. -Pijemo vino, radimo tamale.
-Aha. -Prije Božića.
Okupile smo se. Nije izgledala najbolje.
Izgledala je umorno.
Mislile smo da je to zbog trudnoće.
Uskoro je otišla u bolnicu zbog bolova u prsima.
-Aha. -Spomenuo si ispunjavanje.
-I pražnjenje. -Tako je.
U bolnici su je napunili tekućinom.
Govorila je da joj tijelo luduje.
-Da se utapa. -Pisala je poruke.
-Da se jako boji. -Da je loše.
Da ne zna što se događa ni što sve to znači.
-Govorila je da je boli. -Užas.
Odvezla sam se u bolnicu.
Održavali su je na životu da spase dijete.
Dijete je bilo bez kisika.
Rodilo se mjesec dana ranije. Spomenuo si to.
-Pogodio si. -Aha.
Sve to prihvaća. Samo da je dijete preživjelo.
-To joj je bilo važno. -Divan je.
Drago mi je što je živ.
-Baš strašno, mogao je umrijeti. -Divan je.
Govorit ću o tome gdje je dijete.
-Jer vidim da nije uz vas. -Nije.
I to je frustrira.
Znamo li za takvu situaciju?
-Da. -U redu.
Kako se to dogodilo? Ako želite reći.
Ona je rekla da će biti kuma.
-Ali nije bila. -To me povrijedilo.
Gledamo ga na Facebooku. Tako smo povezane s njim.
Neće uvijek biti tako. To želim istaknuti.
To će se promijeniti.
Ona želi da ljudi koji su joj bili važni mogu imati odnos s tim djetetom.
No sada to možda nije tako.
-Ona to zna? -Apsolutno.
Dobro.
Za mene je to jedna od najvažnijih poruka danas.
-To. -To smo željele.
-To smo tražile. -Apsolutno.
Rekao bih… Nečega tu ima.
Evo.
Evo, dobro.
Želi da nešto kažem o Richu. Tko je Rich?
-Richie. -To je ime.
-Richie! -Tko je Richie?
Nije upoznala moje drugo dijete. Bila sam trudna.
-Da. -Kad je umrla.
Dakle, u tome smjeru idemo. Ističe njega.
Mislim da veoma ističe njega i njegovo rođenje.
Tu osjećam puno ljubavi. Mislim da je to jako važno.
Imala sam komplikacije poslije epiduralne.
-Da? -Mislila sam da ću umrijeti.
Ali osjetila sam je.
To je poruka. Zato ga je spomenula.
Poručuje da je sudjelovala u tome.
Razmišljala sam o njoj cijelo vrijeme.
Znala je to. Znajte da nema slučajnosti.
-Žrtvovala se za njega. -Sudjelovala je.
Eto, i na drugome je svijetu sudjelovala.
-Bila je uz voljene. -Da.
-To nije nestalo kad je umrla. -Da.
Pokazuje mi velik spokoj u vezi sa svojom smrti.
-Dobro. -Prihvatila je odlazak.
-Čini se da je dobro. -Da.
Ponosi se.
I povezana je sa sestrama. Taj osjećaj sve prožima.
Nevjerojatno što nam sve govoriš.
Baš mi je drago. Znam da je to super.
-Očekivala sam koju sitnicu. -Nešto malo.
Kao da si nam čitao dnevnik.
Da.
Ovo je bilo divno žensko druženje. Htio bih se opet družiti s vama.
-Doista kao da si nam približio Lauren. -Imamo Lauren.
Baš mi je drago.
Kao da je Lauren sjedila s nama.
Rekao je sto točnih stvari.
-Moramo sve proći. -Bila je s nama.
Sve što je rekao bilo je točno.
Ajme meni.
Da?
Bilo je tako dobro! Četiri žene.
-Da? -Da.
Umrla je njihova prijateljica.
Bila je trudna i umrla je.
Umrla je na porođaju.
-Dijete je preživjelo. -To si rekao!
-Baš to si rekao. -Da, ludo.
Ona je… Ajme!
Baš posebno.
Da.
-Mnogo su toga morale probaviti. -Da.
-I one i ja. -Nije lako.
Poslije je teže.
Sad kad idem kući.
Onda mi je teže.
-Da. -Trebam sve zaboraviti. Znaš…
Da bih došao u to stanje uma,
nekako moram žrtvovati dio svoga postojanja.
I taj dio ostaje s tim ljudima.
Kako prolaze dani, vraća mi se.
Ali kao da sam dio sebe ostavio s njima.
Jako čudno.
TYLEROVA KUĆA
TYLEROVA MAMA
Stavit ću ti ih nekoliko.
Pet. Nikad previše četkica za zube.
Dobro.
Tata Wasserman ponosit će se tobom.
-Nemoj. -Naš zubar.
Ma ne! Sad će znati da ga zovem „tata”.
Kad kaže da zinem, poslušam kao vojnik.
Tylere.
Dobro.
-Ajoj. -Da, sada će znati.
Tajna se doznala.
Nisam ja kriv što imam zgodnog zubara.
Malo stereotipno, ali mama mi je najbolja prijateljica.
Naš odnos nije kompliciran.
Mama me razumije. I ja nju. Veoma smo bliski.
Malo sam umorna. Mislim da se trebamo pakirati.
-Bože mili. -Da. Čovječe.
Što je za jelo?
-Što je za jelo? -Trebam ti čitati misli?
Moja je majka utjelovljenje divne majke.
Mislim da sve dobro što postižem potječe iz snage koju mi je ona dala.
Doista.
Jesi li radio s mamom?
Jesam.
Kao tinejdžer jednoga sam dana spontano radio s mamom.
Prikazalo mi se ime.
Pitao sam je tko je to. Počela je plakati.
Zato što je ta osoba
bila veoma zla prema mojoj mami.
Nikad mi nije do kraja rekla kako.
Dakle, to je zagonetka.
Mislim da je tada moja mama zapravo shvatila što mogu.
Tajila je svašta od mene da me zaštiti.
Ali ja sam ponešto mogao vidjeti.
To je bila prekretnica.
Svakako.
Ali to vam govori da ja kao medij
doznajem neke informacije, no često ne vidim cijelu sliku.
DOLINA SANTA CLARITA KALIFORNIJA
-Spreman? -Jesam.
TYLEROV DEČKO
Oprosti. Ne znam koliko sam jak.
S Clintom sam već četiri i pol godine.
Kako ste se upoznali?
On to ne bi rekao, no pisao mi je na Twitteru.
Pisao mi je poruke.
Gejevi su baš uporni.
I ne zaboravi to.
Iz gradića je u Georgii.
Mislim
da je tražio nekoga sličnog. Odmah smo se povezali.
Što se tiče obitelji tvoje mame,
naišao sam na zid. Nitko neće razgovarati.
Ne.
Kad je sve to počelo, najviše sam istraživao obiteljski DNK.
Zato što zapravo nismo znali što tražimo.
GODINE 2019. TYLER I MAJKA ISTRAŽIVALI SU DNK PREDAKA
DOZNALI SU DA THERESINA „MAMA” STELLA ZAPRAVO NIJE NJEZINA MAJKA
Tvoj je test DNK dao rezultate kakve nisi očekivao.
Ali rezultati tvoje mame…
-Sve su otkrili. -Sve je postalo čudno.
Ajoj.
DNK ne laže.
Prije dvije godine moja je mama doznala da joj majka nije majka ni otac otac.
Nije u srodstvu s braćom i sestrama.
Zaprepastili smo se. Potpuno šokirali.
Sve je to protkano zagonetkama.
Apsolutno.
Čovjek bi rekao da bih kao medij mogao od pokojnika
doznati što se dogodilo mojoj majci.
Ali samo nailazim na zidove.
Previše sam pristran i umiješan u sve to da bih bio objektivan.
Zato trebam pomoć da bih našao odgovore koje tražimo.
Želim znati kako je točno Stella došla do moje mame.
I što je mamina biološka majka mislila da se događa.
Je li znala?
Je li mislila da moja mama ide nekom drugom? Kako se to dogodilo?
Imam pravo znati. Nitko me neće spriječiti.
Samo moramo naći nekoga tko će pomoći.
Da. Samo me zanima zašto…
To je tako zamršeno.
Trebamo te naljepnice.
-Koje? -„Vozač početnik.”
-Gdje? Za koga? -Ondje. Vidiš?
Za tebe. Da upozorimo ljude.
Presmiješan si.
Predviđam ti fantastičnu seansu.
Nadam se.
Javio mi se netko tko je stradao u plamenu.
Molim?
Vidio sam da je muškarac. Zanima me tko je.
Samo hrabro. Sve će biti dobro.
STUDIO STANKONIA
Pozdrav!
Kako ste?
Ja sam Tyler.
-Kako si? -Drago mi je.
-Dođi. Bez obzira na COVID. -Baš mi je drago.
-I meni. -Hvala što ste me zvali.
-Apsolutno. -Ovo je super.
-Dobro došli u moj svijet. -Divno.
-Vi ste? -Cals.
-Drago mi je. -Izgledate kao…
-Nije važno. -Da?
-Macaulay Culkin. Često to čujem. -Nisam bio siguran.
Krasan studio. Kakav je to studio?
Studio se zove Stankonia.
Ime je dobio po albumu Outkasta.
Ovdje se stvarala povijest.
Vjerujem.
-Baš me zanima što ćemo otkriti. -Da!
-Imate li kakav predmet? -Imam.
-Da vidim. -Može.
Krasno. Stavite ga tu.
-Malo ću se centrirati, disati. -Samo daj.
Pa ćemo vidjeti što ćemo dobiti.
Dobro.
U redu.
-Malo ćemo o živima. -Može.
O biološkoj obitelji.
Govorit ću o nečem,
o nekome tko teško diše.
Možda se radi o mrlji na rendgenskoj snimci pluća.
Ili se o tome razgovaralo
pa to možda nije shvaćeno dovoljno ozbiljno.
Majka.
-Dugoročno. -Rekla je da ima mrlju na plućima.
-Ali to… -Da.
Kako si znao? Osjetio si mrlju, ili?
Vizualno vidim.
I meni je ove godine kolabiralo pluće.
Vidim baš to, rendgensku snimku i mrlju na njoj.
Početkom 2020. kolabiralo mi je pluće.
Pritiskalo mi je srce.
Ne bih svoju sposobnost za to okrivio.
Ali seanse fizički utječu na mene, teško mi padaju.
Ne znam kako će ovo dugoročno utjecati na moje tijelo.
Dodirnut ću sat ako je to u redu.
-Samo daj. -Pa ćemo vidjeti.
Dobro, vidim.
Vidim dvojicu muškarca zajedno.
Želim o njima govoriti.
Kad se ljudi zajedno javljaju,
obično su na drugome svijetu povezani.
Jednostavno se moram povezati s obojicom.
Iz iste su obitelji.
Baš je to zanimljivo.
Jedan je stariji, jedan mlađi.
Ali veoma su povezani, tako to vidim.
Spominje se vršnjak koji je preminuo.
Objasnit ću, simbolički to vidim.
Vršnjak je iz istoga svijeta.
Govorit ćemo o njihovoj smrti.
Zanimljivo. Nekako su suprotstavljeni, tako bih to mogao reći.
Jedna smrt uza sebe vuče više problema nego druga.
-O, da. -Pomalo čudno.
Ovako bih to opisao.
Problemi su gotovo uvijek povezani s nasilnom smrću.
-S nečim… -Da.
-S nekom traumatičnom scenom. -Da.
-Kod drugoga to ne vidim. -Ne.
Zanimljivo. On samo komunicira
važnost onoga što vi činite u svojoj karijeri.
-Kad to radite… -Aha.
Kao da njegova duša nalazi veći spokoj.
Kod njegove je smrti zanimljivo
što reakcija zdravstvenih radnika nije bila brza.
-Sjedio je i sjedio. -Da.
Zašto nisu brže reagirali?
-Zašto? -Jebemti.
-Kako…? -Razgovaralo se o tome.
Ljudi su se čudili, nisu mogli vjerovati.
Baš se to dogodilo.
Čekali smo,
ne znam, 20-30 minuta. Bolnica je bila niže u ulici.
-Čudili smo se zašto nema Hitne. -Tako je.
-Ludo. -Teško je to.
Ne želi da to ikoga progoni.
Ne bi volio da ljudi misle kako su mogli drukčije postupiti.
-Ludo. -Trebali su odmah doći.
Možete li mi reći kako se zove? Nešto o njemu?
To je moj bratić Ducky.
Brinuo se za mene.
Dobroćudna ljudina. Mogao je prevrnuti kontejner.
Ljudina, krupan čovjek.
Imao je zlatno srce. U svakoj situaciji.
U svakoj bi ti situaciji pomogao.
Zajedno smo radili na jednom poslu.
Izrađivali smo knauf i slično.
Sviđao mi se taj posao. Dobro sam zarađivao.
Ali on me poticao na glazbu, nije htio da to radim.
I onda…
Na poslu je umro od infarkta.
Da.
Prerađivao se i umro.
On je veoma utjecao na mene. Motivira me.
Divno. Svaki dan živite s njegovim darom.
-Tako je. -Prekrasno.
-Baš. -Divno.
-To je zbilja… -Baš mi je drago.
Ne mogu vjerovati.
Nastavit ćemo. Malo mijenjamo smjer.
Evo…
Dobro, to je zanimljivo. Ovo je zbilja čudno.
Iz nekog mi razloga pokazuje cipele.
Tko?
Rođak, to je sigurno.
Zašto su važne crvene cipele?
Imao sam crvene tenisice.
Molio me da ih smije nositi.
Obožavao ih je.
-Čudno. -Da.
Dobro. Mislim da bi taj čovjek
umro… Tako to primam.
-Nije lako. -Nije.
Baš zanimljivo, u glavi imam
pjesmu „Candle in the Wind”. Čudno zvuči.
Obično se to tiče ispunjenog života
i prerane smrti.
Da. U pola tri popodne otvorio bi bocu
zato da bi uživao u životu.
Prije smrti htio je doživjeti sve što je želio.
Neki ljudi dožive 90., a nisu živjeli.
-Da, baš tako. -Zar ne? Da.
Spominje nekoga tko se zove Mickey ili Mikey.
Tako nekako.
Tko to?
Jedan od njih dvojice.
Ali ne shvaćam zašto. Zato nisam potpuno siguran.
Nekako se brinu za njega.
Obično je to neka osoba.
Imat ćemo to na umu.
Nastavit ćemo.
Želi da spomenem dovršavanje nečega.
Zanimljivo je, to je nešto što se tiče njegova glasa, snimke.
Nešto što se uključuje.
Nešto što je pozdrav njemu u nekoj skladbi.
Prije sam stalno odlazio u grad.
Govorim o tom vršnjaku.
Našli bismo se, pustili nešto, improvizirali.
Imam posljednju snimku.
Snimili smo je i onda sam čuo da je umro.
Aha.
Ne znam kako bi ti znao da imam tu snimku.
To je važno, čini se. Veoma se ponosi time.
Osjećam veliku sreću u vezi s tim.
Tako će ostati zapamćen.
-Zbilja je sretan zbog toga. -Kako ludo.
Znajte da je to važno.
Želi da istaknem njegovu smrt.
Samo čas.
Ako znaš ono što ja znam…
Sve je u redu. Prsa me jako bole.
Samo časak, molim. Također…
-Ludo. -Nekako… Samo malo.
Mislim da… osjećam vlastitu bol, rekao bih.
Čudno.
Dobro. Da vidimo.
Dobro.
U vezi s nasilnom situacijom osjećam se
kao da dobivam metak sa strane.
Ma daj!
Znam da su to gadne stvari.
Neću ulaziti u to. Ali on to spominje.
Da.
Sve je u redu.
Prije smrti netko me izdao, rekao bih.
U nekome smislu govori o izdaji.
Netko se prikazao ovakvim, a bio je onakav.
Nešto prije toga događaja povezano je s time.
Tako je.
Neću ići u detalje, ali tako je.
-Ima smisla, u redu. -Jebemti.
Sve je u redu. Znate li za ikoga čije bi ime počinjalo sa S-H?
Možda Sheree, Sherri? Čujem šuškanje slova Š.
Shon se zove Vashon. Samo se tako zove.
Želi da ga svi zovu Shon.
U redu.
Zašto je važan? Ako jest?
Vashon je moj bratić. Njegov sat držiš.
On je umro nasilnom smrću.
Ima smisla.
Njegov otac brat je moje majke.
Odrasli smo zajedno. Jednako stari. Nosili smo istu odjeću.
Sretan rođendan ti
Zajedno smo repali, nastupali. Sve.
On je moja druga polovica.
Do 17. smo išli istim putem.
Onda su ga uhitili.
Dobio je deset godina.
Meni je onda krenulo. Onda je sve…
Tražili su moju glazbu. Izdao sam album i sve ostalo.
Izašao je s 27 godina, družili smo se još samo tri godine.
Umro je s 30 godina.
Dakle…
JOŠ JEDNO TIJELO NAĐENO U PARKU
Pretučen, ustrijeljen, izboden.
Zapaljen.
Sve što čovjeku mogu učiniti.
Bande.
Lijes mora biti zatvoren.
Mami se to mora urezati u pamćenje.
Kako se to dogodilo, što se dogodilo.
Ali znao se čuvati. Zato…
Našli su ga u položaju u koji se nikako ne bi doveo.
Znao bi se snaći. Imao je intuiciju. Snažnu intuiciju.
Ne želim ulaziti u detalje.
Sve je to zakon ulice, bande i sve to.
Često se družio s jednim čovjekom.
Njihov je odnos zbilja bio buran.
Čudan odnos.
S tim je čovjekom bio prije smrti.
-Da. -Znaš.
Mislim da danas želi istaknuti vaše osjećaje.
Zna da znate da se ne bi sam po sebi našao u toj situaciji.
Ne bi.
Dakle, danas vam poručuje
da je točno to što ste zaključili.
U vezi s njim.
Hvala što si mi potvrdio
da je moja slutnja…
-Da je točna. -Da.
Što vam je najdraža uspomena s njim?
Bili smo u Južnoj Karolini.
Hodali smo i naišli na psa. Uvijek je želio psa.
Odveo ga je u hotel, okupao.
Uzeli smo ručnike.
Ostavili smo ih spremačici kraj vrata.
Zvali su moga djeda.
Dobili ste svoje.
Nije to bilo tako strašno, ali morali su reagirati.
I javiti djedu što radimo.
Spominjali smo Mickeyja.
Moj ujak Mickey voli tu priču.
Ispričao ju je na pogrebu.
To je ludo, jebote.
-Ovo je zbilja ludo. -Sve je u redu.
Ludo.
Ovdje smo zbog moje djevojke. Ona je napisala pismo.
Bio sam skeptičan, tražio sam dokaz da muljaš.
Ali nikako to ne bi mogao znati.
-Da. -Intuitivan sam.
Osjećam što osjećam.
Ali ni neki članovi obitelji ne znaju to što govoriš.
-Da. -Ludilo.
Zanimljivo što si rekao da si intuitivan.
Osjećam da si povezaniji od drugih.
-Svakako. -Ti predosjećaji…
To što o nečemu znaš, ali ne možeš objasniti zašto, to zbilja postoji.
Hvala ti.
Odsad će mi život biti drukčiji.
-Neću sumnjati u svoju intuiciju. -Odlično.
-To si mi potvrdio svojim sposobnostima. -Drago mi je.
To će mi utjecati na karijeru.
-To nosim sa sobom. -Baš mi je drago.
Dođi, brate, zagrli me.
Kakvu ti glazbu voliš?
Pa, duhovnjak sam. Slušam prdce dupina i vjetrena zvonca.
Glazbu za meditiranje. Ali mama jako voli rap.
-Da. -Niska Talijanka.
Ali voli Lil Jona, Snoopa.
Sve voli. Gangsta rap.
-S pištoljima od prsta. -Luda je.
Neka dođe.
-Neka snima. -Idem po nju, odmah se vraćam.
Čovjek ne sjedi i ne znoji se.
Ne črčka samo. Zbilja se povezuje s nečim.
Vidi nešto. Znate, tražio sam rupe u sistemu.
Ali nema ih. Poveže se s nečim i otplovi.
Lik je prava stvar.
Hej!
Pozdrav!
Kako ste? Drago mi je.
-Vi ste ta gangsterica. -Ajme meni.
Malo sam preplavljena. Kao da sam u svemirskom brodu.
-To nitko ne može. -Dobro došli!
-Idete u kabinu? -Ajme! Kako dobro!
Ne znam što da radim.
Evo. Možda malo zašišti.
Mama će snimati!
Vozim ludu babu
Po cijelome gradu
Idi na početak
-Idi na početak -Skroz na početak
To je sve od mene
-To je sve. -Vjerujte, to je sve.
Ajme, baš vam hvala.
-Ona me rodila. -Znate kako sam sad sretna?
Znate li vi kako sam ja?
-Objavit ćemo album. -Može.
Mi sami.
TYLEROVA KUĆA
Kad smo kod predaka…
Želim razgovarati. Zbunio me tvoj rodni list.
-I mene. -Jesi li…
Jesi li dobila rodni list kad si se rodila?
Jesam, ali mislim da to nije rodni list koji sada imam.
Zanimljivo.
Do sredine pedesetih godina
mislila sam da su Stella i Gwle moji biološki roditelji.
Rekla mi je da mi je majka.
I to je pisalo na rodnom listu.
Tvoje srednje ime je Wava, ali ovdje piše Java.
-Da. -Iako voliš kavu…
-Znam. -Ovo bi bila pogreška.
Znam da je rodni list izmijenjen.
Zaboga, kao neki rebus.
-Znam. -Teško ćemo to otkriti.
Stalno se pitam tko sam, odakle potječem.
Kako sam mogla živjeti?
Jako mi je drago što se Tyler zainteresirao
i želi doznati više o sebi.
Nisam samo ja važna, on je važan.
Ima pravo znati, ne mogu ga toga lišiti. Niti bih to željela.
Kad sam doznala da mi Stella nije majka…
Kakvo olakšanje!
Kao da mi je palo teško breme s ramena.
Zato što znam da nismo u rodu i nisam joj slična.
-Potpuno si različita. -Znam. Ja sam dobar čovjek.
Jesi.
-Sve je u redu. -Dođi, zagrli me.
Ti si tako dobar dečko.
Kojiput. Kad se lijepo ponašam.
Moj život definiraju
pokušaji pomaganja ljudima da nađu mir.
Uglavnom tijekom seansi.
Želim da moja mama dozna o sebi što više može.
Ali nakon dvije godine i dalje ne znamo istinu.
Kako je dospjela u ruke kriminalke?
Ljudi me na seansama često pitaju postoje li zli ljudi.
Svakako postoje zli postupci.
Stella, žena za koju sam mislila da mi je majka,
bila je ubojica.
Prijevod titlova: Vida Živković