Nimeni nu-mi face biopsia, aşa că trebuie să renunţ la corpul meu,
să nu mor, dar şi aici cer dovada existenţei,
pentru care nu vreau să depun cerere.
aşa că trebuie să devin faimos pentru a fi excepţie.
- Bună! - Bună!
Ce faci?
Am o idee care mă va face excepţie.
- Vrei să o auzi? - Sunt într-o şedinţă.
Bine.
Acum câţiva ani, într-o iarnă geroasă...
FĂRĂ SPERANŢĂ DACĂ INTRAŢI
...un delfin rămâne blocat într-un canal din Brooklyn.
A rămas blocat şi îl vedeau toţi.
Dar legislaţia de mediu menită să-l protejeze
prevedea că nimeni nu-l poate ajuta fără permis.
Pe scurt, a murit.
Cred că aici se termină acest film de familie amuzant.
Ce spui?
Alo?
Alo? Eşti acolo? Îţi place? Ce spui?
Ce-ai zice de ceva...
legat de povestea ta?
Asta-i povestea mea, folosind metafore.
Nu. Fără metafore.
Doar discursuri lungi şi triste.
Spune-i...
Gaytino.
Vanesja, e Gaytinx!
Ascultă, fă reclama la cardul de credit,
obţine ce vrei din asta,
apoi mergi mai departe!
Bine.
Bine. Da.
În regulă.
Rulăm scena cu plaja.
Acţiune!
Bună, Julio!
Imaginează-ţi că eşti pe plajă şi eşti fericit!
Aşa eşti tu fericit pe plajă?
Iisuse!
Maxilarul e atât de încleştat!
Şi e ceva de genul... Nu înţeleg.
Nu-i plac cardurile? Sunt convenabile şi acumulezi puncte.
Ăsta e scopul. Nu e...
Julio!
- Putem încerca un zâmbet? - Da.
Bine.
Cu mai puţini dinţi, aşa...
Puteţi să aduceţi bandă verde?
Imediat.
Grozav, mulţumesc!
Bună din nou!
Perfect.
Acela. Trebuie să exprime bucurie.
Julio, ai nişte ochi fantastici,
expresivi şi plini de energie.
Vrem să punem pe ecranul verde ceva care să reflecte acea energie.
De la început!
Eşti pe plajă
şi eşti foarte fericit.
Ţine-l puţin mai sus! Da, grozav!
Ca şi cum ai fi surprins. De bani.
Frumos! Grozav!
Incredibil!
Multe salutări pentru această vizită!
Bună, Pirulinpinpina! Voiam...
Nu mă aşteptam să fii lipicioasă.
Ca manager al reţelelor tale sociale, e esenţial
ca informaţiile să fie transmise în ambele sensuri.
Voiam să vorbesc cu tine despre ce ai postat
în numele meu.
Să creştem numărul de urmăritori şi câştigul!
Sigur, dar e o poză cu mine dormind, care spune
„Să începem lunea cu bine!”.
Ai postat-o miercuri la 03:00.
Bine! Îmi pare rău pentru incident! Se poate rezolva rapid!
Nu cred că înţeleg care e scopul pozei.
Tocmai ai postat asta?
Da, am corectat totul. Pirulinpinpina!
„Scuze pentru greşeala din postarea anterioară!
Am făcut o eroare gravă, aveam ochii închişi.
Iertare, vă rog! Să începem lunea asta cu bine!
E vineri, ora 20:22.”
Pirulinpinpina, eu nu aş spune aşa ceva.
Pirulinpinpina?
Te rog frumos să nu ridici TONUL!
Nu ridic tonul la tine.
Nu ridica tonul la ea!
Dar nu am ridicat tonul. Iisuse!
Dumnezeu. Amin!
Vanesja, eşti sigură că mă va ajuta să devin excepţie?
Nu sunt sigură de asta, dar...
am speranţe mari pentru reclamă.
Stai, alt client are nevoie de mine!
Bună, steaua mea întunecată!
Am nişte veşti extrem de proaste.
A apărut afişul pentru Copilaşi bogaţi şi obraznici.
Au ales poza care nu-ţi place.
COPILAŞI BOGAŢI ŞI OBRAZNICI: ŞCOALA DE MAGIE
Compania aeriană ţi-a încurcat bagajele. Va trebui să porţi ceva de la mine.
Uau! Roşu te prinde bine.
Da, orice mă prinde bine.
Dustin, ce-ţi trece prin căpşor?
Nu ştiu.
Spune-mi!
Simt că lumea e foarte aiurea.
Am jucat în serialul ăsta...
cam 15 sezoane şi...
fac o groază de bani, corect?
Şi...
am PlayStation, o casă în Bali.
Totul e grozav, dar...
ce rost are?
Vrei alt PlayStation?
Da, dacă s-ar putea, ar fi grozav...
Nu!
La naiba!
Am luat metroul ieri.
Dustin, de ce?
Nu vreau să fiu în maşină.
Vreau să fiu afară, în lume.
Vreau să simt că trăiesc şi să experimentez.
În fine, metroul a întârziat mult.
Am început să vorbesc cu un om fără adăpost.
L-am întrebat cum îl cheamă.
„Eu sunt Dustin”, i-am zis.
Mi-a spus că vrea la toaletă.
Şi a zis că nu poate. Am întrebat de ce.
Mi-a spus că ar trebui să iasă din staţie
pentru a face asta.
Iar pentru a intra, are nevoie de bani, care-i lipsesc.
În acel moment, am intrat într-un fel de transă.
Eram în pantofii lui...
vedeam prin ochii lui.
A fost...
Ştii ce zic?
Am văzut totul.
Din perspectiva lui.
Lumea e nedreaptă.
Şi e doar o persoană. Sunt multe în situaţia asta.
Iar eu ce fac? Ar trebui să ajut.
Pentru că altfel ce rost are?
De ce sunt artist,
dacă nu pentru a face lumea un loc mai bun?
Putem folosi asta.
Putem...
organiza un interviu
cu Teen Vogue.
N-am nevoie de Teen Vogue. Am 39 de ani, ce naiba!
- Ce naiba? - Nu împărtăşi asta!
Nu înţelegi.
Nu eşti decât un costum.
O mare doamnă corporatistă la costum, căreia nu-i pasă de nevoi sau de oameni.
Următorul tren pe linia L va sosi în 178 de minute.
Să o ia naiba de viaţă!
Urăsc New Yorkul.
- Doamne! - Ce e?
E colega mea de apartament.
Nu te uita!
- Una micuţă? - Da.
De ce? Atmosfera nu e bună?
Doamne!
Nu ţi-am zis ce s-a întâmplat.
Bine.
- Iniţial, totul era liniştit. - Da.
Aurelio!
Pot să gust şi eu?
Când s-a mutat, a spus că vor veni nişte veri de-ai ei.
Fără veri! Nimic nu iese bine când aduc veri.
Şi dacă pot locui cu noi.
Sunt foarte drăguţi. O să-i adori!
Mi-am zis: „Da, cum zici tu. Eşti atât de micuţă!” Cui îi pasă, nu?
- Corect. - Aşa că vin.
Şi sunt vreo nouă. Din nou, nu e mare scofală.
- Pentru că sunt mici. - Da.
M-am gândit că vor merge să vadă Statuia Libertăţii.
- Să iasă în oraş. - Sigur.
Dar apoi, într-o seară,
se întrebau ce să facă a doua zi.
I-am întrebat dacă au vizitat Muzeul Metropolitan de Artă.
Sugerează-ne altceva, care nu e împotriva religiei!
- Poftim? - Nu ştiu.
Sunt un fel de creştini ciudaţi sau evanghelişti.
Mă gândeam că nu stau mult.
Şi mai sunt şi obsedaţi de pizza.
Îţi mănâncă pizza?
Nu. Eu vin acasă cu pizza,
iar ei aleargă cu aparatele lor micuţe să-i facă poze.
Pizza! Doamne, pizza! Ura, pizza! Fă-i o poză!
Sună îngrozitor.
Mai târziu, Pirulinpinpina m-a întrebat dacă pot să se mute cu noi.
Nu!
- Da. - E de prost-gust!
Am fost uimit. Iar ea îmi spune...
Chiria va fi mai mică.
Nu ocupăm spaţiu deloc.
Am fost de acord.
Dar habar nu aveam că se...
înmulţesc.
Adică se reproduc?
Nu e vorba de sex. Tot vin mai mulţi.
Acum sunt vreo 50.
- Sunt 50? - Da.
Sunt 50.
Mai repede! Ura! Du-ne în sufragerie!
Iar unii sunt gay.
Continuă!
E imposibil să intru pe Grindr,
toată aplicaţia e plină de ei.
Într-o seară, îmi făceam tura la Metro.
- Şi îl văd pe drăguţul de la sală. - Cel cu buze mari?
E drăguţ.
Eu îi fac ochi dulci şi el se uită la mine.
Eram conectaţi.
Îl invit acasă.
Vrei să-ţi aduc ceva?
Da, sunt lihnit. Trebuia să fi luat nişte pizza.
Pizza?
Pizza!
Ăştia cine sunt?
Pizza!
Ei sunt micuţii. Colegii de apartament.
Sunt din Wisconsin. Adoră pizza.
Pizza?
Haideţi! Sunt cu cineva.
TV.
La naiba!
- Vă place Femei adevărate din New York? - Haideţi!
Acum aveam deja o mică petrecere cu băuturi.
Cu ocazia asta, am zis să merg la duş.
- Duş pentru tipul ăla? - Da.
Nu m-am aşteptat la asta, dar fie!
Eram la baie de ceva timp,
iar petrecerea continua, deci nu era mare lucru.
Când n-am mai auzit muzica, am ieşit.
Diego?
- Diego? - Vino aici!
Înţeleg.
Pizza.
Intru în dormitorul principal.
Diego?
- Unde ei... - Hei!
Nici nu vreau să-ţi povestesc, dar el insista...
Vino aici!
Tu ce i-ai spus?
- Nu, mersi! - Pizza!
Voi fi în sufragerie.
- Trage-i la răspundere! - Ai dreptate.
Le-ai spus: „Nu vă culcaţi cu tipii pe care-i aduc”?
Da.
Ce-ai spus, mai exact?
Pizza, pizza!
Pizza! Pizza!
Nu!
N-am văzut o pizza de săptămâni! Te rugăm!
Cred că unii dintre voi au impresia că, dacă împărţim acelaşi spaţiu,
înseamnă că vreau să împărţim totul.
Bănuiesc că, în mod normal, aşa ar fi.
Doar că...
Uneori mă doare să mă simt
atât de invizibil printre voi.
Nu vreau ca atmosfera să devină toxică.
Şi nu vreau să simţiţi că nu aveţi spaţiul vostru privat,
doar fiindcă e şi al meu.
Vreau să împărţim, dar nu pot să împart totul cu voi.
Nu ştiu... Sper că aţi înţeles.
Ne-am înţeles?
Dragule...
Aţi luat bilete?
Eu mai pot?
Le spun să te treacă pe listă.
Iisuse!
- Salut! - Salut!
Salut!
- Sunt în geantă. - Da.
Să luăm un taxi!
- Haide! - Pa, Diego!
Urmează Gina şi Bibo.
Veţi juca o scenă din Poveste despre căsnicie.
Poveste despre căsnicie, da.
- Îmi daţi voie un moment? - Nu te grăbi!
Grozav!
Părul tău arată bine, Gina.
Întotdeauna m-ai urât.
Nu-i adevărat, puncte, puncte. Nu a fost adevărat niciodată, punct.
Ce vrei să spui, semnul întrebării?
Eşti soţia mea, punct.
Să ne oprim!
Îmi pare rău, aveaţi o remarcă?
Ce feedback aveţi?
Văd un robot.
Văd un robot care pretinde că o iubeşte pe femeia asta,
şi, pentru că atitudinea ta e doar cea de robot,
o forţezi să exagereze.
E totul în regulă?
- Pe mai târziu, Bibo! - Bibo!
Bibo!
Ştii despre rochie?
Imaginea virală din 2017 cu o rochie care pentru unii era albastră cu negru,
pentru alţii, albă cu auriu?
Da. Rochia nu e un lucru şi apoi altul.
Rochia poate fi mai multe lucruri în acelaşi timp.
Poţi fi şi robot, şi actor.
Poate îţi foloseşti „roboţenia” pentru a fi...
actor.
S-a mărit. Cu siguranţă s-a mărit.
Sunt sigur că WebMD va fi de ajutor.
GOOGLE ALUNIŢA MEA E CANCERIGENĂ
WEBMD AUTOEXAMINARE ALUNIŢĂ
Ce-i asta?
ASAP MD SERVICII MEDICALE
CU CE VĂ PUTEM AJUTA?
DR. SARAH VĂ POATE AJUTA! FACEŢI O POZĂ
Pun pariu că doctorul ăsta îmi va acorda toată atenţia.
MĂCAR AZI AI ÎNCERCAT ŞI ASTA E DE AJUNS.
ASAP MD+ JULIO CERE AJUTOR!
Ce-i asta?
La naiba!
PACIENT: JULIO
Arată bine.
Nu puteţi face asta aici. Ridicaţi-vă!
GRAV. NECESITĂ URGENT BIOPSIE
Haideţi!
- Haideţi, ridicaţi-vă! - Nu.
La naiba!
Am apăsat greşit.
În fine, e doar o biopsie.
Iisuse, un bisturiu! O să doară.
Încerc să dovedesc că sunt excepţie. Nu cred că am mult timp.
Doctorul meu e îngrijorat şi a cerut o biopsie.
Nu doctorul, persoana de pe aplicaţie,
despre care cred că e doctor, iar eu...
Ce se aude?
Ce-i asta?
Epava asta pe un recif încrustat cu mici scoici?
Îi lipseşte o scoică.
Da, e o veche moştenire de familie.
De nepreţuit, dar lipsită de valoare fără piesa lipsă.
Cred că ştiu unde e.
Dacă v-o aduc,
mă ajutaţi să renunţ la corp?
Cu banii ăia, putem achita datoriile tatei.
- Pe toate? - Da.
Bine.
Adu scoica şi nu o să ai nevoie de dovada existenţei!
Grozav! Cât de greu poate fi?
Cum să găseşti un lucru minuscul...
CUM SĂ GĂSEŞTI UN LUCRU MINUSCUL PE FUNDUL MĂRII
IMPOSIBIL DE GĂSIT CEVA PE FUNDUL MĂRII.
RENUNŢĂ ŞI GĂSEŞTE ALTĂ CALE!
COPII BOGAŢI ŞI OBRAZNICI: ŞCOALA DE MAGIE, SEZONUL 15
Tabitha, cărţile alea sunt interzise...
- Salut, târfă! - Nu peruca asta verde.
- E natural, nu e perucă. - Eşti legendară şi te iubesc.
Fă cunoştinţă cu prietenii mei! Tyler, Ryan, Ryan şi Jason.
- Vrei ceva de băut? - Da, ştii ce-mi place.
S-a făcut.
FEMEI ADEVĂRATE DIN NEW YORK
Descoperă puterea naturală a...
Iar au creat un profil fals cu numele meu.
Aşa ştii că ai reuşit.
Mi se întâmplă mereu.
Eşti un fel de actriţă?
Sunt un fel de actriţă, da.
Da, Trish e o adevărată vedetă.
În ce ai jucat?
Când eram acolo, pe Amazon. O dată pe an e vară, pe Netflix.
Un remake al Zânei Măseluţă pe Zappos. Multe filme.
Va trebui să mă uit.
Bună, Emily! Sunt Luis. Iată desenul pe care l-ai cerut!
Sunt aici când ai nevoie.
Mulţumesc, Luis! Cu drag, Emily. Manager şi publicist pentru Trish.
Cel mai mare fan al lui Trish.
Asta e lucrarea pe care am făcut-o în cinstea muzei mele.
Uau, fanii mei mă surprind şi mă onorează mereu.
Viaţa mea e o nebunie.
Nu pot să cred că am inspirat fani adevăraţi să facă un desen cu mine.
Trish, ce chestie ai distribuit!
Dă-mi să văd!
Galinda pe care o merităm cu toţii.
S-au aruncat zarurile.
- Cine l-a făcut? - Utilizatorul @trishfanboi.
Trish e foarte faimoasă.
Are conturi de fani.
Diamantele sunt prietenele unei fete.
Da, dacă sunt reale.
- Ce proastă! - Da, e o proastă.
Vreau să merg acolo.
E locul meu de vis.
Am fost acolo.
- Legendă gay! - Mi-a tăiat respiraţia!
- Mortală! - Doamne, Trish e legendară!
Regina a sosit!
Salutare, @trishfanboi! Aici Luis.
Echipa lui Trish mi-a cerut să fac asta pentru o organizaţie caritabilă.
Te rog să mă etichetezi când distribui. Mersi!
Asta e doar o poveste.
Ce-mi trebuie cu adevărat e...
Bună, Luis! Aici Emily, din nou.
N-ai voie să îţi promovezi serviciile, folosind lucrările pe care le-am cerut.
Au scop caritabil.
Din păcate, nu vom putea să te compensăm pentru această lucrare.
Nu mă pot gândi la asta acum. Mâine iau prânzul
cu unii dintre cei mai importanţi oameni de afaceri din oraş.
Aseară mă gândeam...
Ce caritate? Sunt postate de pe contul unui fan oarecare.
Stai!
Ea e în spatele contului de fan?
Nu e frumos să tragi cu urechea
la conversaţiile private ale prietenilor tăi.
A plătit pentru propriul desen?
Da. Am dovezi.
BLOCHEZI PE LUIS SIONGCO? BLOCHEAZĂ
Scârbă!
- Doamne! - Trish, ai ratat faza.
Derulează înapoi pentru Trish! Dă înapoi!
Derrrick, e live.
Poţi să mă blochezi în continuare, dar eu o să-mi tot fac conturi noi.
V-a hărţuit vreodată cineva online?
Te hărţuieşte cineva?
Nu, nu pe mine. Ajut un prieten.
Are un tip nebun care tot creează conturi false.
- Un psihopat homofob. - Ce drăguţ din partea ta să-l ajuţi!
Ar putea să-şi facă contul privat.
Nu, vrea să fie văzut.
Cum îl opreşti din a crea conturi noi?
Nu cred că poţi.
E foarte toxic.
Blochează oamenii acum?
Hei, Luis, scrie-mi!
Ştiam eu! Fata asta nu-i nici măcar faimoasă.
E pe bune?
- E hilar! - Ştiam eu!
CE NAIBA? IEŞI DE PE INTERNET!
FATA ASTA NU E FAIMOASĂ. CE FALSĂ!
Derrrick, pot vorbi cu tine puţin?
Sigur.
Revin imediat. Să-mi spui ce se întâmplă!
- Care-i treaba? - Vreau să mă ajuţi să blochez pe cineva.
Permanent.
Pentru prietenul tău?
- Da, trebuie să-l întrebi pe Jeremy. - Jeremy?
Iubitul tău. Lucrează la Facebook acum.
Vreau să-l blocheze. Tot creează conturi.
Trebuie să-i blochez IP-ul sau ceva.
- Habar n-am. - Adică?
Eu sunt asta.
Nu, ascultă! Eu sunt fanul.
- Tu ai desenat asta? - Nu.
- Managerul a cerut-o. - De ce?
A dat-o în bară. L-a găsit pe tipul ăsta,
să-mi facă un desen pentru contul de fan.
Contul ăsta e al tău?
Toată lumea o face.
Toată lumea. Sunt legendară.
Uită-te la mine! Sunt o vedetă.
Nu e un fan real, dar arta inspiră mulţi oameni.
- Să te deseneze. - Da.
Dar acum, artistul le spune oamenilor.
Acum oamenii ştiu. Nu şi dacă-i blocăm permanent.
- Cine a făcut asta? - Un copil, nu ştiu.
- Emily l-a găsit. - Emily?
Managera mea. Tot face din astea.
E obsedată de mine.
Emily şi mai cum?
Dacă mă atacă toţi homosexualii?
- Emily şi mai cum? - Ce?
Care e numele ei de familie?
Trish!
Şi şedinţa foto de Ziua Nasului Roşu?
Strângerea de fonduri pentru copilul ăla?
Ştiam eu! Ştiam, la naiba!
Nimeni nu postează poze false cu tine.
Nimeni nu-ţi fură identitatea.
Eşti drogată?
Ce-i cu tine? Nu eşti faimoasă.
Plăteşti oamenii să facă un desen cu tine.
Mor.
Sunt legendară.
Sunt... legendară. Sunt legendară.
Toţi sunt obsedaţi de mine.
Sunt obsedaţi pentru că sunt legendară.
Mersi!
Următorul tren pe linia L va sosi în 248 de minute.
Mă îngrijorează cât de mult bea Derrrick.
Era foarte neîndemânatic când am plecat. Chiar ar putea să se rănească.
SCANARE: OM - OCUPAŢIE: ACTRIŢĂ DESCĂRCARE: ABILITĂŢI
SCANARE COMPLETĂ
Martine!
Martine?
Doamne!
Nu m-ai auzit?
Te-am strigat de trei ori. Doamne!
Mai faci actorie?
Cum era?
Vanessa, nu?
Vanesja, cu „j”.
- Ca hotelurile. - Sigur.
Ai fost la cursul meu cu ani în urmă.
Am fost atât de încântată când am auzit cât de mult te dedici lucrării tale!
Dar unii oameni nu sunt convinşi.
„Nu cred că mai face actorie.”
Cred că e impresară.”
Dar nu-i adevărat, nu?
Nu-ţi prelungeşti studiile
pentru că ţi-e frică să obţii o diplomă în arte
şi să nu mai ai
bani, asigurare
şi să nu te mai califici pentru dovada existenţei, nu?
Nu poţi să le ai pe toate, nu?
- Trebuie să plec. - Sigur.
Da, am un client foarte important.
- Un client. - Mă aşteaptă.
Sigur.
Foarte drăguţ!
Vanesja cu „j” ca hotelurile,
artistul trebuie să-i facă pe oameni să vadă lucrurile într-o altă lumină.
Cum schimbă rolul ăsta al tău ceva?
Gândeşte-te la asta când ajungi acasă!
Nu mai aştept autobuzul. Voi merge pe jos.
Abia mergi în pantofii ăia, nu-i aşa?
Eşti slabă.
Scuză-mă!
Ar trebui să ajut.
De ce sunt artist, dacă nu pentru a face lumea un loc mai bun?
- Salut, scumpule! - Salut!
Scuze! Sunt puţin ocupat acum.
Mi-am făcut în sfârşit o biopsie, iar doctorul pare cam îngrijorat.
Ascultă, cred că trebuie să ne gândim la altă modalitate
pentru a te face excepţie.
De ce?
Arăţi grozav în poză,
dar...
nu e faţa ta.
Cred că singura noastră opţiune acum e să mergem la Zappos cu ideea ta.
- Ştii... - Nu, nicio şansă!
Nu mă voi vinde. Mulţumesc.
PANTOFII REFLECTĂ STILUL
Am auzit că ai o idee pentru un serial.
Da. Sunt foarte încântat să o împărtăşesc cu voi.
- Remake-urile sunt la modă acum. - Întocmai!
Bine, spune-mi! Hrăneşte-mă! Hrăneşte-o pe Susana!
Bine, ce zici de un remake al Regelui Leu?
Acest remake e despre o zebră.
O zebră oarecare, care altfel ar fi făcut figuraţie în film.
Dar zebra asta se întreabă: „De ce sunt leii lideri?”
„Cine i-a votat să fie lideri?”
„De ce trebuie să ne plecăm în faţa lor şi să fim mâncaţi de ei?”
Apoi, zebra începe o revoluţie.
Totuşi, zebra sfârşeşte prin a fi mâncată.
Dar în timp ce ea moare privind spre cer,
cu soarele în ochi, se gândeşte:
„Măcar am încercat.”
Termină cu prostiile!
Ştii ce vrem şi noi ştim ce vrei tu.
Ai nevoie de o hârtiuţă unde scrie că nu ai nevoie
de o altă hârtiuţă.
Dacă nu vinzi un serial, nu devii excepţie
de la dovada existenţei şi nu poţi să renunţi la corp.
Exact.
Am fişa ta medicală.
Informaţii la nivel de Zappos.
Ştiu că aştepţi veşti proaste,
iar serialul e singura ta şansă să devii imaterial,
ţinând cont că mica ta scoică e pe fundul mării.
Aşa că să terminăm cu jocurile, bine?
Să fim maturi! Oferă-ne ce vrem!
Oferă-ne trauma ta! Fă-o în mod amuzant!
Fă-o en español, por favor!
În regulă.
Am o idee în caz de urgenţă.
Da?
Speram să nu trebuiască să o folosesc vreodată.
Spune!
E un scenariu intitulat...
- Spune! - Cum i-am...
mărturisit...
bunicii mele.
Ăsta-i un serial.
Bine.