אחרי ארבע שנים של כיבוש נאצי -
כוחות בעלות הברית משחררים את פריז -
הגנרל דה-גול מגיע -
משתפי פעולה צרפתים נעצרים -
משטרה -
השמפניה זורמת -
החגיגות מתחילות -
29 באוגוסט 1944 -
לחיים.
לחיי פריז!
שוב חופשייה!
שלא תדע עירנו עוד צער, שלא תיתן מחסה לאויבים...
ושלא תשמע עוד גרמנית מזורגגת.
יקירה. - התחלת בלעדיי.
ארלטי השחקנית המפורסמת בצרפת -
ידענו שאם נפתח שמפניה, את תופיעי. והנה את כאן!
את מהממת. והתסרוקת שלך מקסימה.
הבמאי ביקש ממני להאריך את השיער.
הוא מושלם לתפקיד.
אני רוצה שתכירי את אחייני אנדרה.
אנדרה.
שכך יהיה לי טוב. מדמואזל.
קוקו סיפרה איך ניצלת מזוועות השבי הגרמני.
אתה גיבור.
תראי, הוא מסמיק.
וזה החבר הגאון שלו מימיו בקיימברידג', אוסקר דיוויס.
אימא שלי מוכנה למות בשביל חתימה שלך.
אוסקר ואני ראינו את "אוטל די נור" פעמים רבות משנסכים להודות.
לא אמרת שהוא כזה יפה תואר.
היי, אל תחשבי על זה אפילו.
הוא כולו שלי.
חוץ מזה, אין לך חבר גרמני?
יצאת עם גרמני?
בנים אף פעם לא שוכחים.
הלב שלי צרפתי, אבל התחת שלי בינלאומי.
די לפטפט.
אנדרה, תהיה חמוד ותראה לי איך גיבור מלחמה אמיתי שולט ברחבת הריקודים.
תתכופפו.
שמעתי שדה-גול מתכנן לחגוג בזיקוקים, אבל זה יותר מדי.
כדורי תועים שיורים גברים שתויים.
נראה לך שחלפה הסכנה? - כמובן!
העשירים והסקסיים תמיד יוצאים כשידם על העליונה!
קדימה, עוד שמפניה!
בהשראת אירועים אמיתיים -
אני רואה אתכם, ילדיי.
כולכם ילדיי הלילה.
בבית הזה.
בחדר הזה.
נשארנו חולמים אחרי המלחמה.
אחרי כה הרבה מוות וחורבן.
מעבר לנהר האופל הגדול,
הלא נודע הגדול מחכה לכולנו.
ובריק הזה רוחות רפאים זועקות.
כולנו ראינו את האופל הזה.
הוא מכלה את חיינו.
קתרין!
הוא כילה את אהובינו.
הלילה נבער את הרעל הזה.
נדליק אור במקומות שבהם זמן רב מדי לא היה אור.
נעשה זאת באמצעות קלפי הטארוט.
אבל מי יהיה ראשון?
מי רוצה לפתוח את המסע שלנו אל מעבר לנהר?
אני.
מאדאם דלאהיי מגדת עתידות -
בבקשה.
קוקו, פתחי את הדלת.
מי זאת? - ארלטי.
לא ידעתי לאן ללכת. את חייבת לעזור לי.
המון אדם התגודדו מול הדירה שלי וקראו בשמי.
את חייבת להחביא אותי. - זה היה סיוט?
לא! הייתי בדרך הביתה,
והם היו חמושים באבנים ובנשק וביקשו את ראשי כדי לגלח אותו.
תודה לאל שלא הייתי שם. את חייבת להחביא אותי.
אני אתקשר למישהו. נשכור לך חדר. הם לא ימצאו אותך כאן.
את לא מבינה. הם יורים לתוך דירות.
כוחות הפנים גרועים בהרבה מהגרמנים. הם יהרגו אותי.
לא, הם לא יעשו דבר כזה.
הנאצים לחצו עליי במשך שנים
לככב בסרטי התעמולה המשוגעים שלהם, וסירבתי.
אני יודעת.
אני לא בוגדת.
התאהבתי.
אני מבינה.
ועכשיו, קוקו, העיתונות מטיחה בי האשמות.
מכנים אותי משתפת פעולה במאוזן.
קוקו, צריך להזכיר לציבור שהייתי מאוהבת.
מאוהבת.
אינני בוגדת רק משום היותי אנושית.
קתרין!
סליחה.
שמתי לב שלא באת שאקרא את עתידך, מיסייה...
א-הה. - מיסייה...
דיור. דיור.
לכולנו מגיע, מיסייה דיור.
למה אתה מרגיש אחרת?
אני רק... אני צריך ללכת לאנשהו. זה הכול.
סליחה.
מיסייה דיור.
תרשה לי לשאול אותך שאלה?
מה אתה רוצה יותר מכול בעולם הזה?
את מה שאני רוצה יותר מכול בעולם הזה אינני יכול לקבל.
נחיה ונראה.
מישהו שאתה אוהב לכוד.
אני רואה ילד איתך.
יש לך ילד?
לא.
אתה מחזיק ילד.
פעוט.
אין לי ילד.
אני צריך ללכת.
אם תרצה לסיים בפעם אחרת...
תמצא אותי כאן.
בוקר טוב ונעים.
אני חוששת שהשעה מעט מוקדמת בשביל המדמואזל.
היא עדיין אוכלת ארוחת בוקר.
לא ייתכן שזה נכון.
חשבתי שארלטי צוחקת לגבי המאהב הגרמני שלה.
אל תאמין למילה ממה שכתוב שם.
איך היא יכלה להיות טיפשה כל כך? היא דמות ציבורית?
אסור לבטוח באף אחד.
כן. - הברון וופרלון נעצר.
אני עדיין בהלם מוחלט מזה.
ברור מאוד.
לא העליתי בדעתי עד כמה היה מקורב לנאצים.
אבל אני מתעקשת שתחכה...
הלו?
מדמואזל, כמה גברים בדרך לכאן.
עוד לא סיימתי לאכול, ואני רוצה גם נואזט.
אבל הם קצינים מכוחות הפנים הצרפתים.
הם יכולים לחכות.
עצרו! - זוז הצדה.
מדמואזל שאנל,
את עצורה בחשד לשיתוף פעולה עם הנאצים.
זה שקר.
אני ממליצה לך לדבר עם הגנרל פייר רוורדי.
לא ייתכן שהוא אישר את ההטרדה הזאת.
כוחות הפנים הצרפתים אינם כפופים לפיקודו.
אנחנו משרתים את שארל דה-גול.
אל תעשי סצנה.
איזו סצנה אני יכולה לעשות?
אל תיגעו בה!
בסדר. בסדר.
יקירי, אין צורך בדרמה.
שבו, בבקשה. לא אתעכב זמן רב. אל תדאג.
המכונית מחכה.
ויו לה פרנס! ויו לה פרנס!
בוגדים!
תפסו אותם!
תתביישי לך!
מה בשם אלוהים קורה שם?
היי, תראו. הנה עוד אחת!
הצילו! הצילו! - בואי הנה.
זוזי, זוזי!
זה מה שמגיע למי שמתרועע עם האויב.
אוי ואבוי. - תתביישו לכן! תתביישו לכן!
כולן נשים.
שוכבות עם האויב. - זה מה שמגיע לך!
בוגדת! - אלוהים אדירים.
צדק למשתפי הפעולה.
כריסטיאן, אני יכול להיכנס?
אני רוצה להראות לך משהו שאני בטוח שירומם את רוחך
ויעלה חיוך על פניך.
לוסיאן, אני... אני באמצע...
בשל ההערכה הרבה שלי אליך
והכבוד הרב שאני רוחש לך ולכישרון שלך,
אני רוצה שתהיה הראשון שיראה את זה.
ואולי תצטרף אליי לישיבת מועצת האופנה?
יש לנו קצת עבודת שכנוע לעשות.
טוב. זו בדיחה.
לא, זו לא בדיחה.
זה העתיד של האופנה הצרפתית.
גבירותיי ורבותיי, אבקש את תשומת לבכם.
אני רוצה להודות לכולכם על שהגעתם בהתראה קצרה
ועל שהסכמתם לשמוע את ההצעה שלי.
כל אחד מאיתנו יעצב שמלה מיניאטורית
שתוצג על בובות הראווה האלה ולא על דוגמניות בשר ודם.
אתה רוצה שנעצב שמלות לבובות?
אני יודע שאתם שואלים את עצמכם, "זה טירוף מוחלט?"
כיוון שכולנו יודעים שהנאצים השמידו כל סנטימטר של בד,
ושרפו כל מחסן שנקרה בדרכם,
אין לנו מספיק חומר גלם כדי שכל אחד ייצר קולקציה משלו.
כרגע, בצרפת כולה אין מספיק בד
כדי להבטיח את הישרדותו אפילו של בית אופנה אחד.
המיניאטורות דורשות פחות בד,
פחות אבזור, פחות הוצאות, פחות כל דבר.
הזמנתי את אולם התערוכות הראשי במוזיאון הלובר.
ייבנו תפאורות. סצנות של רחוב, טרקלינים.
אבל יש לנו רק שבועיים להעמיד את זה על הרגליים.
אם נוכל לעבוד ביחד ולהעלות תערוכה אחת,
אולי ניתן לעצמנו הזדמנות לשרוד.
לוסיאן, אנשים לא ילכו ללובר כדי לראות בובות מטופשות.
אבל הם לא יראו רק בובות מטופשות.
הם יראו את עצמם.
את פריז חוזרת לחיים, אנשים מטיילים בשאנז אליזה.
תערוכה של תקווה.
זה אפשרי.
ויו לה פרנס!
אנחנו משוועים לפתרון.
אולי זה יעזור לנו להמשיך לעבוד.
קוקטו ובראר הסכימו בטובם לעצב לנו את התפאורות.
כריסטיאן בראר צייר, מעצב -
בתמורה לבקבוק ארמניאק נדיר.
זה ביזארי לחלוטין, אבל ממתי ביזארי הוא לא מפואר?
ז'אן קוקטו אמן, מחזאי -
מה דעתכם לשתף את מדמואזל שאנל?
בשום אופן לא.
ז'אק פאת מעצב אופנה -
לא, תקשיבו. היא לא עיצבה כלום זמן רב.
אם היא תעצב משהו, יבואו יותר אנשים.
אם היא בפנים, אני בחוץ.
היא לא תוזמן.
זו הזדמנות לחברים בלבד, והיא לא אחת מאיתנו.
אולי תדונו בזה ביניכם בקצרה,
ולאחר מכן נקיים הצבעה.
ניצחון -
צייני מהו עיסוקך.
סליחה?
אני מייצרת שמלות ובושם.
האם סגרת את העסק שלך כשפריז נפלה בידי הנאצים?
אתה נשוי?
אתה נשוי, נכון?
אתן לך בקבוק שאנל מס' 5 בשביל אשתך.
תגיד לה שקיבלת אותו ממדמואזל שאנל בעצמה.
היא תאהב אותך לנצח.
עני על השאלה.
בהחלט. סגרתי את הדלתות. אני מעדיפה למות ולא להלביש נאצים.
עזבתי את פריז כדי להיות עם אחייני אנדרה ועם בתו גבריאל.
אנדרה שירת בצבא הצרפתי,
נפל בשבי וקיבל יחס נוראי מהנאצים.
פשוט איום. - אבל הוא שוחרר.
רוב אלה שנשלחו למחנות שבויים נאצים לא יצאו מהם.
היה לו מזל, אני מניחה.
מזל?
קיבלנו את הרושם שלברון וופרלון היה קשר לעניין.
אם היה לו קשר כלשהו לשחרור של אנדרה, זה חדש לי.
גרת במלון ריץ כל שנות הכיבוש, נכון?
יקירי, גרתי שם לפני המלחמה ובזמן המלחמה.
ואני עדיין רואה בו בית.
מלון ריץ היה ידוע כמרכז החברתי של הפיקוד העליון הנאצי.
הם בכלל לא היו חברותיים...
האם הזדמן לך לפגוש את ולטר שלנברג?
לא. לא ביודעין.
ראו אותו במלון ריץ, שאת התגוררת בו.
אני לא יכולה לשאת באחריות על כל אדם שעובר בלובי של מלון.
יש לנו סיבה להאמין שנסעת לספרד בשליחותו.
ומהי הסיבה?
מדמואזל, ראו אותך במדריד.
לא היה אפשר לחצות גבולות בלי אישור מהנאצים.
יש לך במסמכי נסיעות שנושאים את שמי? תראה לי.
מהן הסיבות חוץ משמועות?
טוב, תעמיד אותי לדין או שתשחרר אותי.
יום טוב, רבותיי. - את לא הולכת לשום מקום.
יש לך טלפון, לא? אני רוצה שלא יהיו אי-הבנות כאן.
שבי. עכשיו.
שמעתי עליכם, חיילים כוחות הפנים, ועל הטקטיקות שלכם.
ואני בטוחה שחברי הטוב סר וינסטון צ'רצ'יל
לא יראה בעין יפה את מי שגוזלים ממני את זכויות היסוד שלי.
כן. סר וינסטון ידע בדיוק מה לעשות בך.
ובך.
אתה חושב שאני מבלפת?
היא מאיימת לערב בזה את ראש הממשלה שלך.
שמעתי.
יש אפשרות שהוא יתערב?
למרבה הצער, כן.
החקירה של אלזה לומברדי באם-איי-6 אישרה לנו
ששאנל וצ'רצ'יל אכן מכירים זה את זה די טוב.
אני לא רוצה שצ'רצ'יל יתערב.
אז תמנע ממנה שיחות טלפון והוא לא יוכל להתערב.
אדוני.
כדאי לך לשמוע את מה שהיא אומרת עכשיו.
באמת?
לא כל אחד יכול להיראות טוב במותן מהודק בחגורה.
לגזרה שלך תהלום יותר צללית מלאה יותר.
תאמין לי.
אתה יודע מי אני, נכון?
אוי, אלוהים ישמור.
כן. כבר נראה טוב יותר.
עכשיו, מתי אוכל לעשות שיחת טלפון?
גבירותיי ורבותיי, רק עוד דקה או שתיים.
כריסטיאן, זו ההזדמנות שלנו. הא?
הצלחתי לקבוע פגישה עם כמה משקיעים.
אנחנו חייבים לצאת לדרך עצמאית.
אם נתכנן היטב, הכול יכול להיות מוכן לקראת העונה הבאה.
יהיה לנו יתרון התחלתי בזמן שכולם עדיין ינסו
להלביש את הצעצועים המטופשים של ללונג.
אפשר לקיים הצבעה, בבקשה?
כל מי שבעד יצירת התערוכה הקבוצתית.
יש לנו רוב קולות. תודה לאל.
זה רעיון טוב.
כן, אני אודיע לו לאלתר.
אדוני. - כן?
ראש הממשלה צ'רצ'יל טלפן למשרד במרכז לונדון
מטעם גב' שאנל.
מה?
אבל נאסר עליה להשתמש בטלפון.
שמעתי שהמשרתת שלה הצליחה לתפוס אותו.
ועכשיו נאסר עלינו לחקור את מכריו
ללא הסכמה בכתב.
לא היינו צריך לערב אותך במעצר שלה.
לא ידעת כלום על הנסיעה שלה למדריד.
כולנו רוצים באותה תוצאה, ואנחנו עדיין יכולים לעזור לך.
איך?
יש לנו עוד סוכן שעובד על התיק שלה,
ויש לו קלף מיקוח נגד האחיין שלה.
אם המודיעין שהוא יאסוף על שאנל יהיה מספיק חמור,
זה יקלע את צ'רצ'יל למקום בלתי אפשרי מבחינה ציבורית
ואז תוכל לעצור אותה רשמית.
אבל בינתיים נצטרך לשחרר אותה.
תתקשר.
הגיע הזמן.
אנחנו צריכים שתערוך את ההיכרות עם שאנל עכשיו.
בסדר, אני מבין.
לא ידעתי שחזרת לפריז.
אני לוקח את אחרוני החפצים שלי ובקרוב אסתלק. אל תדאג.
אנחנו צריכים לדבר על קתרין.
ומה להגיד בדיוק?
שהיא בראוונסבריק או... או בקבר?
ראיתי את אבא שלך בדרום.
הוא... הוא לא יודע מה קרה לקתרין.
מה אמרת לו?
לא מתפקידי לספר לו מה קרה לבתו.
אבל זה לא בסדר שהוא לא יודע. - הוא יודע שעצרו אותה.
לקחו אותה למחנה.
אתה הבן שלו.
פשוט תספר לו. - ארורה המלחמה הזאת.
ארור אתה. הרסת את המשפחה שלי.
כריסטיאן... - תסתלק, ארווה. תסתלק. לך מכאן.
לך ודבר עם אבא שלך.
ברוך הבא לצרפת.
ברוכים הבאים כולכם.
מדמואזל, את בסדר? - כן.
שמענו שנלקחת לחקירה.
תודה. אין סיבה לדאגה.
בואי נתמקד בהעברת בקבוקי בושם
לידי החיילים האמריקנים בחוץ.
קוקו.
את בסדר? - אנדרה.
דאגתי כל כך.
חיילי כוחות הפנים לא הרשו לי להתקרב אלייך.
לא, אני בסדר, יקירי.
לא, הם לא יודעים כלום חוץ משקרים ושמועות שערורייתיות.
בואי. אזמין אותך למשקה.
אוסקר מחכה, ויש שם מישהו שאנחנו רוצים שתכירי...
משקה? - שיוכל להגן עלייך.
מדמואזל, איזו חוויה נוראית. - תודה, אוסקר.
איך שכנעת אותם לשחרר אותך?
אמרתי להם את האמת.
והם האמינו לך? - לא. לא.
הם לא רצו לתת לעובדות לבלבל אותם.
אז איימתי להתקשר לצ'רצ'יל.
זה ודאי עורר את תשומת לבם מיד.
חיילי כוחות הפנים צריכים לדעת מי שולט כאן.
עד שדה-גול יעשה סדר בבית שלו.
אנחנו חייבים תודה לווינסטון צ'רצ'יל על שחרורך.
לחיי צ'רצ'יל. - לחיי צ'רצ'יל.
מלקולם. בוא תצטרף אלינו.
אחר צהריים טובים.
ומי זה?
סליחה, זה החבר שלי מלקולם מאגרידג'.
נעים מאוד, מדמואזל.
מלקולם הוא עיתונאי שאוסקר פגש במלון סאבוי לפני כמה חודשים.
הוא בא לפריז לכתוב על השחרור.
עיתונאי? אלוהים ישמור.
אני שונאת את העיתונים.
רוב הדברים שנכתבים גורמים נזק גדול.
לא ב"לונדון טלגרף".
אנחנו בעסקי בחדשות, לא הרכילות.
איננו מחפשים אשמים.
אנחנו גאים בכך שאנחנו מציגים את התמונה המלאה.
אני שמחה שמישהו עושה את זה.
את הכתבה הבאה שלי אני רוצה לכתוב על קוקו שאנל האגדית,
ועל חזרתה עטורת ניצחון.
אני לא מתראיינת לעיתונות.
נכוויתי מהכפשות באצטלה של חדשות פעמים רבות מדי.
להכפיש אותך יהיה מעשה בלתי נסלח.
הקוראים שלי רוצים את האמת.
להכיר אותך כפי שאת באמת.
הרגע באתי מהבוטיק שלי,
ושם החיילים האמריקנים מחכים בתור ארוך.
זה מה שהציבור רוצה ממני.
את הקלאסיקות. הם רוצים שאנל מס' 5.
מוטב להסתפק בזה.
דודה, כתבה של מלקולם יכולה להועיל.
הוא יכול לספר לכל העולם איזה אדם טוב את באמת.
העבודה שאת מפורסמת וגרה במלון ריץ
לא אמורה להפוך אותך לשק חבטות.
אנשים לא יודעים את האמת.
שסגרת את האטלייה שלך כשהנאצים נכנסו לפריז.
שסירבת לעצב בשבילם.
אני לא רוצה שיוקיעו אותך כמו את ארלטי.
כך אני רואה את זה.
הכתבה תגולל את מה שעבר עלייך בזמן המלחמה.
סגירת האטלייה.
דבקות בעקרונות המוסר שלך על פני הכסף.
אני לא רוצה שיקשרו לי כתרים.
זו העבודה שלי. שאנשים ישפטו אותה.
אבל יש קשר בין הדברים. את והעבודה שלך.
אנשים שוכחים שכאשר פתחת את העסק שלך,
החוק בצרפת אסר על נשים אפילו להחזיק בחשבון בנק.
העבודה שלך פורצת דרך.
ואת, מדמואזל, את חלוצה.
חשוב שאנשים יזכרו את זה.
הוא עשה את העבודה שלו. זה מרשים.
מתי שרק תרצי לספר את הגרסה שלך,
לכבוד יהיה לי לסייע בכך.
אניח לכם ליהנות מהמשקאות שלכם.
שקלי את הצעתי.
אני יכול לעזור.
דברי איתו.
מלקולם אמין?
אוסקר מכיר עיתונים בלונדון שעבדו איתו.
אני בטוח שתוכלי לקבל המלצה אישית.
אני יכול בהחלט לחקור סביבו.
בבקשה, הרשי לו.
הרשי לי לעזור לך כמו שעזרת לי.
נראה.
תשאירי את זה כך. זה יהיה מושלם.
ליליאן, שמעת על הבד החדש?
אמרתי שאני צריך רוכסן שרוכס, כפתורים שמכפתרים ומחוכים שמחזיקים.
בואי הנה.
זה כאילו... אלה הלקוחות.
וכל זה צריך לתפקד.
חייב לתפקד.
אבל מיסייה, ייקח נצח לתפור רוכסנים ומחוכים תקינים
בשמלות הקטנות האלה.
נצח הוא מחיר זעום בעבור שלמות.
עשי את זה.
פייר, אנחנו צריכים לדבר על הדגם הזה.
בבקשה, תניח לי. אני עסוק.
מה עשית כל הבוקר?
אתה לא שוקל ברצינות להציג את זה כיצירה גמורה.
מה הבעיה? אנחנו מלבישים בובות.
פייר, אני מבין שאתה לא מרוצה.
הבהרת את זה היטב, אבל העבודה הזאת היא תת-רמה אפילו בשבילך.
מסע הנקמה שלך נגדי הוא אישי לגמרי.
אתה מביך את עצמך. אין לי שום אג'נדה כזאת.
כל הרעיון הזה הוא טעות.
כריסטיאן!
כריסטיאן ואני שקלנו את הצעדים הבאים בקריירות שלנו,
והגיע הזמן שנספר לך.
אתה אדם צר-מוחין בעל אצבעות שמנות שלא יוצרות כלום.
כריסטיאן, אנחנו צריכים לדבר על כמה דברים
בנוגע לתיאטרון האופנה. - תיאטרון האופנה?
ככה אתה קורא לקרקס המגוחך של צעצועי תינוקות?
שיזדיינו הבובות שלך!
כריסטיאן ואני עוזבים אותך כדי לפתוח בית אופנה משלנו.
לא, לא...
פייר... - כריסטיאן, זה נכון?
פייר...
אתה יודע מה הבעיה שלך?
בהחלט. אתה.
וכל שאר הביורוקרטים הנכלוליים
שגונבים את הכישרונות של אחרים ומייחסים אותם לעצמם.
קתרין! קתרין!
לא, זה לא העניין.
העניין הוא שאתה חושב שאתה משהו שאתה לא.
ומה זה?
חשוב.
כריסטיאן, בוא נעוף מכאן.
כריסטיאן? כריסטיאן. - בקשה, בבקשה. לא עכשיו.
לא ייתכן שתרשה לאדם הזה, לאיש המתעלל הזה,
לערפד הזה, להמשיך לחנוק את הכישרון שלך.
אני צריך אותך לידי.
אני מצטער.
כולם מספיק לחוצים. למה אתה צועק?
עושה רושם שמיסייה בלמן, סוף סוף
וברוב חסדו הגיש את התפטרותו.
באמת? אין לנו זמן לזה.
נצטרך למצוא זמן.
ועכשיו, כריסטיאן, אתה תעצב את כל הדגמים של בית ללונג.
אני מבינה. בלמן יחסר, כמובן, אבל מגיעות לך ברכות.
אני צריך לנסוע לאבא שלי. אני לא יכול לקבל. לא יכול.
כריסטיאן, אנחנו מבינים שהחיים שלך כרגע
מערימים עליך אתגרים רבים,
אבל עבודה יכולה להיות תרופת הפלא.
תאמין בעצמך.
אתה מסוגל לזה, כריסטיאן. באמת.
זה יהיה נפלא.
אני יודע שלא תאכזב אותי.
כן.
אבל איך הוא מתייחס למושאי הכתיבה שלו?
לפי מה ששמעתי, למאגרידג' יש אילן יוחסין מצוין.
הוא הרשים את כל העורכים שעבד איתם.
אבל הם המעסיקים שלו.
מה בנוגע לריאיונות האחרונים שלו?
קראתי כמה וכמה והם קשוחים אבל הוגנים.
הוא לא פרסם אף מאמר שטנה מכפיש.
בסדר, אוסקר. אתקשר אליו.
איך זה היה?
היית יכול להיות מועמד מצוין לאם-איי-6.
כמה חבל שהנאצים הגיעו אליך קודם.
מלקולם הבטיח שאם אשתף פעולה,
המודיעין הבריטי יעזור לנקות אותי מאישומים בשיתוף פעולה.
אל תדאג, אוסקר.
אנחנו נדאג לך.
אם זה יעזור לנו לתפוס את שאנל.
ואם לא?
תן לנו את האחיין שלה.
הוא נלחם למען הצרפתים.
הוא רק הגן על מולדתו.
בחייך. הוא יודע הרבה יותר משנדמה לך.
לך תזדיין.
אתה יודע, אתה מגעיל אותי.
תתביישי לך!
מתרועעת ושוכבת עם האויב.
היא בגדה במולדתה. - היא צריכה לשלם.
מה נעשה בה? - נגלח את ראשה.
מדמואזל, לקחו את ארלטי מהמלון.
בוגדת! - משתפת פעולה!
ויו לה פרנס!
מתרועעת עם האויב. - ויו לה פרנס!
הזוועה הזאת צריכה להיפסק.
זה מה שמגיע לך!
תתביישי לך! - בוגדת! בוגדת!
צדק!
זה בשביל התחת הבינלאומי שלך.
את מקבלת את מה שמגיע לך.
היא נשלחה למחנה עבודה בגרמניה.
ראוונסבריק.
מה עוד אתה מסתיר ממני?
שמעתי שמועות ואני רק מנסה להכין אותך.
להכין את שנינו.
איזה מין שמועות?
הגרמנים לוקחים את האסירים
לצעדות מוות.
אני לא מבין אותך, כריסטיאן.
כל חייך אתה מעסיק את עצמך באמנות, ברישום, בבגדים חדשים.
בורח לעולם הדמיון.
אבל כשמדובר במשפחה...
במשהו שנזקק לתשומת לבך, שדרש את נוכחותך האישית...
לא יכולת לעשות את זה.
עכשיו אחותך איננה.
אמרתי לקתרין שתפסיק לעבוד למען המחתרת.
עשיתי כל מה שיכולתי.
היית אחיה הבכור.
אם היית גבר באמת, היא הייתה שומעת בקולך.
עשיתי כל מה שיכולתי!
ברוך הבא.
אחריך. - תודה.
ערב טוב, מדמואזל. אני מודה לך על ההזדמנות לדבר.
תרצה משקה? - בבקשה.
נורא מה שקרה לארלטי.
שמעתי שזו הייתה הצגה גדולה. לא הייתי מאחלת את זה לנורא שבאויביי.
שלא יגלחו לך את הראש.
אבל איך אנחנו אמורים להבין אותם?
את משתפי הפעולה. תגידי לי את. תגידי לנו.
ארלטי בחרה במה שבחרה, ואני חוששת שעכשיו היא משלמת על הבחירות שלה.
אבל מה שמתועב בעיניי הוא
שהיחס האכזרי הזה שמור רק לנשים.
מה עם כל הגברים במשטרת צרפת
ששירתו את הנאצים?
או סוחרי השוק השחור? - אני מסכים.
אבל הנשים הן אלה שמבוזות ומושפלות בפומבי.
שיטות העבודה של חיילי כוחות הפנים שייכות לימי הביניים.
מה? אוסקר, אתה שתוי?
זה נגמר.
אני חלאה. זבל.
אני גמור.
אתה בסכנה. אתה חייב לעזוב את פריז.
מה? - צא מפריז עכשיו.
אוסקר, מה קרה?
הדודה שלך בסכנה. הם טמנו לי מלכודת.
מי? - אם-איי-6.
הוא שכנע אותי להתהפך עליה ועכשיו הם רוצים שאתהפך עליך.
מי?
מאגרידג'.
מאגרידג' שייך לאם-איי-6? הוא איתה עכשיו.
אני מגעיל אותך, אנדרה?
הוא איתה עכשיו.
אתה יודע, אני חייבת לומר, בסופו של דבר,
ההיסטוריה תגיע למסקנה שבעלות הברית אינן טובות יותר מהנאצים.
עזרי לי להבין.
בעלות הברית ממשיכות לשתף פעולה עם סטלין,
רוצח המוני של בני עמו.
מצד שני, הגרמנים לחמו נגד סטלין.
אבל למרבה הצער, הם נחושים בדעתם למחוק כל דבר שאינו גרמני.
ובתוך כל הבלבול הזה,
את עשויה בקלות למצוא את עצמך נמשכת לנאצי יפה תואר.
למה אתה מתכוון?
מדמואזל, יש שמועות
על קשר בינך לבין קצין נאצי.
שמועות. לא יותר.
אין בזה אמת? - שמועות הן שמועות.
כן, אבל חיילי כוחות הפנים סימנו אותך בבירור.
ותני לעזור לך להתמודד עם השמועות,
לגלות מאיפה הגיעו הסיפורים האלה ולעצור אותם.
באיזה אופן? - באמצעות עובדות.
ודאי יש לו שם. הקצין שאיתו לכאורה יצאת.
אתה רוצה את שמו? זה יעזור?
בהחלט.
שלא לציטוט?
כרצונך.
סלחו לי על ההתפרצות.
קוקו, אנחנו צריכים ללכת לבוטיק ברגע זה.
יש התפרעויות ברחוב קמבון. אנחנו חייבים ללכת עכשיו.
אוי ואבוי. התקשרת לקלואי?
כן, התקשרתי לקלואי. צריך ללכת ולהציל את מה שאפשר
לפני שהם ישרפו את הכול.
אל אלוהים, החנות שלי. - איך אני יכול לעזור?
תתקשר אליי בבוקר.
נסיים את השיחה, והכול לציטוט.
מאדאם דומנז' תלווה אותך החוצה.
אלוהים, מה קורה?
חשבתי שלעבודה יש משמעות.
שלדברים שעשיתי הייתה משמעות, ואני חייב לומר לך...
שאני כבר לא מרגיש כך.
אני לא מרגיש
שאני אדם ראוי בכלל.
הצער שאתה חש בגלל
גורלה של קתרין הוא ודאי כמו...
מעין גל ענקי שמתנפץ עליך שוב ושוב.
אבל הגאות עוד תשכך.
כריסטיאן, התערוכה בעוד יומיים וכולם קיבלו אותה.
והעבודה. העבודה, כריסטיאן,
העבודה יכולה לקדם אותנו.
יצירה אולי לא יכולה לעצור כדורים,
אבל יצירה היא הדרך שלנו קדימה.
ההישרדות שלנו. הישועה שלנו.
אני מודה לך כל כך, לוסיאן.
אבל אני חייב לבקש ממך...
בבקשה, תתנצל בפני החברים שלנו. בשמי.
אני מצטער. אני פשוט...
אני לא מסוגל לעצב יותר. אני חייב לעזוב את העיר.
אני לא יכול להישאר עוד בפריז.
אוסקר נשמע נואש.
או שהם יהרגו אותו או שהוא יהרוג אותם.
אל אלוהים.
כבר לא בטוח להישאר כאן.
אנחנו חייבים לעזוב. כמה שיותר מהר.
את לא יכולה לעזוב את פריז, קוקו.
זו תהיה בבחינת הודאה באשמה ולא עשית שום דבר פסול.
אבל לא נוכל להישאר בצרפת.
בוא איתי. תביא את גבריאל.
אבל לאן נלך?
למקום שבו כולנו נהיה מוגנים.
שלום.
אוסקר.
אוסקר, אני מבקש שתפתח את הדלת.
אוסקר, אתה שם? איבדנו את שאנל.
אוסקר, אתה יודע לאן היא נוסעת?
אוסקר, מה לעזאזל עשית?
אוסקר, הם יעצרו אותך עכשיו אם לא תעזור לנו.
אוסקר. לעזאזל! פתח את הדלת.
אנחנו שומעים שאתה שם.
אוסקר! לא, אל תעשה את זה!
גבול צרפת-שווייץ -
חיכיתי לך, כריסטיאן.
שב.
אמרת שראית אותי עם ילד, כן?
נכון.
הבוקר כשעזבתי את פריז...
באה אישה והניחה תינוק בפתח הכנסייה.
ראיתי את זה והוא התחיל לבכות.
אז הרמתי את התינוק, החזקתי אותו.
זה בסדר, זה בסדר.
אתה מקסים.
כן.
איך ידעת שזה יקרה?
ביי-ביי. - תודה.
איך ידעת שזה יקרה? איך ידעת?
אני לא יודעת דברים. אני רואה אותם.
אני פוחד כל כך.
אני חרד לגורלה של קתרין.
כל הזמן.
את יכולה לעזור לי?
שאל את היקום מה שאתה רוצה לדעת.
היא חיה?
פתח את הלב שלך, כריסטיאן.
היא אחותי.
הלב שלי... הלב שלי פתוח.
לא נכון. הלב שלך לא פתוח.
הלב שלי לא פתוח? הלב שלי כן פתוח.
הלב שלי... הלב שלי פתוח!
קתרין. איפה את?
איפה את?
שאל את היקום מה שאתה רוצה לדעת.
קתרין! איפה את?
את חיה?
היא תחזור.
אבל רק אם אתה תוביל את הדרך.
אתה חייב ללכת בעקבות ההשראה שלך. אתה חייב ליצור.
אתה חייב למצוא את הלב שלך.
אתה חייב למצוא את החיים שלך. זו הישועה שלך.
ואז אולי היא תוכל לבוא ולמצוא אותך.
זו הישועה שלך.
תיאטרון האופנה נפתח בלובר ב-28 במרץ 1945. -
יותר מ-100,000 מבקרים ביקרו בתערוכה. -
בעבודה משותפת הביאו המעצבים תקווה לצרפת... -
היוצרים היו -
בלנסיאגה - ללונג - פאת -
בלמן - בראר -
לנוון - רושאס -
פאטו - ואן קליף וארפלס -
סקיאפארלי - קוקטו -
גרה - מולינו - קרטייה -
יחד הם הצילו את האופנה הצרפתית שעמדה על סף הכחדה. -
הרמס - ריצ'י - פיליפ וגסטון -
ושתי השמלות שזכו במרב השבחים -
היו פרי עיצובו של... -
כריסטיאן דיור -
תרגום: גלית אקסלרד