Toliko sam puta to zamišljala.
Kako, pored svih ostalih pitanja
da sam došla k tebi bilo je,
"Što će se dogoditi sa psom?"
On je tamo, na vrhu brda
između dva mosta,
ocrtavala se naspram bistrog neba.
Izmišljaš ovo.
Sigurno ne izmišljam.
Limpid je jedna od tvojih riječi.
Pa, limpid je izmišljen, sigurno.
Ali ja to nisam izmislio. Neki drugi tip jest.
"Bistro."
Ovo se stvarno dogodilo. Pričekaj.
Tako!
Bilo je kao da je tamo bio začarani.
Kao jedan od Andersenovih divovskih pasa.
- I bez ogrlice. - Ne.
- Nema oznake. - Ništa.
Čekaj. Hans Christian...
Znaš priču. Vojnik ukrade kutiju s kremenom.
On ga otvara.
Pojavljuju se tri divovska psa
da ispuni bilo koju želju koju poželi.
Waltere, ta priča je fantazija o silovanju.
- Ne, ne, ne. Hajde. - Perverzni vojnik je opsjednut.
S kraljevom kćeri, pa je dao psima da je otmu.
Kao osveta.
To je danski društveni komentar.
Dakle, može imati seks s njom dok spava.
Pa, to je danski.
U redu. Možda imaš pravo.
- Hvala vam. - Činjenica je da se pas magično pojavio.
Dakle, kako se Barbara osjeća u vezi ovog čarobnog psa?
Iznenada se pojavljujući niotkuda?
Barbara je bila puno bolja osoba u vezi moje odrasle kćeri.
Magično se pojavljujući niotkuda.
Kako je tvoja kćer?
Ona je spektakularna.
Sada radi s Iris
- na Pismima. - Kako ide?
Oh, dobro je imati partnera. Da.
Još jedan pisac u obitelji?
Hvala.
Prepoznajete li ovaj glas?
Ja ne.
.. To je Walter.
Gdje si?
Našao sam to staro računalo, ali ga ne mogu pokrenuti.
Ili ga udari nogom ili što god već s njim radiš.
A taj mali kreten u IT-u je potpuno beskoristan.
Molim te, nazovi me.
Prepoznajete li ovaj glas?
Ja ne.
.. To je Walter.
Gdje si?
Našao sam da...
Volio si govoriti svojim učenicima,
"Pazite na neizbježne detalje.
Zaštitite se od iščekivanja.
Prigrlite poremećaj."
Ipak, mnoge priče koje čitam na radionicama pisanja
počinju, neizbježno, s tim da netko ustaje ujutro.
Mnogo rjeđe priča počinje
s nekim tko ide u krevet.
Naravno, pravi ljudi se rijetko ponašaju kako treba
predvidljivo kao likovi u pričama.
To je jedna od prvih stvari koje si me naučio kao pisca.
I čudno,
jedna od posljednjih stvari o kojima smo razgovarali
dok si još bio živ.
I preko ovog srpa koji se savija;
Slušao sam, nepomičan i miran;
Dok sam se penjao uzbrdo,
Glazbu koju nosim u srcu,
Dugo nakon toga se više nije čulo.
Ah.
U neredu sam, oprosti.
Mislio sam pročitati nekoliko Walterovih riječi.
Ovo je napisao 2010. godine.
To je ujedno i odlomak koji sam odabrao za početak svoje nadolazeće knjige
o našem zajedničkom vremenu.
Halo? Halo?
Jedan...
Dobar dan.
Studenti i kolege mog supruga
značilo mu je toliko...
kao njegovo pisanje.
Pa, gotovo jednako.
Bio si zajednica prijatelja,
pisci i čitatelji, a ponekad čak i kritičari,
koji ga je bockao i gurao.
I voljela ga na toliko različitih načina.
Oprostite.
- Nisam imao pojma da dolaziš. - Nisam ni namjeravao.
Ali onda sam pomislio, znaš, kraj.
Bože, Iris, skoro 20 godina.
Kako se to dogodilo?
Uvijek sam zamišljao povratak.
Baš mi je drago vidjeti te.
Druga žena je prava poslastica, zar ne?
Oh, ne znaš ni pola toga.
Ona stvarno iskorištava situaciju s ožalošćenom udovicom.
Mislim, za broj dva.
Google kaže da "preživljavamo razvedene supruge".
- O. - Može biti samo jedna udovica.
- Osjećaš se prevareno? - Olaknulo ti je.
Oprostite.
- O, hvala vam. - Hvala vam.
Do...
mu.
Mu.
Bože, kakav kreten.
A što je s tobom? Kako ide tvoje pisanje?
- O. - - Čitao sam "Brojanje". - Zapanjujuće.
- Stvarno? - Stvarno.
- Na čemu sada radiš? - Ne radim.
Pa, bio sam.
Započeo sam roman prije par godina, ali... Da.
Najgora spisateljska blokada u mom životu.
Možda zato što sam ga nazvao Istočni blok.
- Joj. - Hej.
Hej. Tražio/la sam te.
- kad sam ušao. - O, Bože. Da.
Zakasnio sam. Ah.
Osjećam se kao da sam upao na zabavu.
Ili kao da će se nešto loše dogoditi.
Nije li se već nešto loše dogodilo?
..
Oprostite. Ja sam... ja sam Elaine.
- Žena broj jedan. - Oh, Elaine. Da. Da.
Iris mi je toliko toga pričala o tebi. Bok.
- Bok. - Da.
- Val. Val, Elaine. - Hej.
- Ovo je Walterova kći. - Bok.
Walterov...
kći.
Vau.
"Kći" kći?
Pokćerka? Udovičina kći?
- Što? - Bok, Val.
- Barbara. - Ti mora da si Elaine.
- Spomenik je bio prekrasan. - Hvala vam.
Zaista cijenim što si me uključio/uključila.
Iris, moram s tobom razgovarati o nečemu.
Nadao sam se da ćeš doći do kuće.
Možda početkom tjedna?
- Da. - Oprostite, dame.
Bok, Iris. Da.
- Propustio/la si pola moje pjesme. - Oh.
Da. "Oh." U redu je.
Sanderson, želi razgovarati s tobom.
Hvala ti, Jerry. Oh. I vraćam se na posao.
- u srijedu, dakle... - U redu.
- Nazvat ću te. Da. - Hvala ti.
Nazovi me.
Trebao/la sam se ranije predstaviti.
Ne, ne bi pomoglo. Vjeruj mi.
O čemu misliš da Barbara želi razgovarati s tobom?
Nemam pojma.
Šetnja sa Samuelom Beckettom
Jednog lijepog proljetnog jutra, prijatelj je upitao:
"Zar te ovakav dan ne čini sretnim što si živ?"
Beckett je odgovorio...
Ne bih išao tako daleko.
I još jedna od tvog heroja, Becketta.
Dan kad umrem bit će kao i svaki drugi dan,
samo kraći.
Nasmijao/la si nas tom rečenicom...
"Što je više suicidalnih ljudi,
što manje je suicidalnih ljudi."
Poštovani, gospođo Iris.
- Već je to vrijeme, je li? - O, da.
Djed Mraz dolazi u grad.
Imam, imam, imam.
Čitao/la sam da gotovo svi ljudi
koji pokušaju samoubojstvo i prežive
žalim što sam pokušao/pokušala.
Kao skakači koji to kažu čim polete u zrak
znali su da zapravo ne žele umrijeti.
Pitam se o tebi.
O tome kako si se možda osjećao/la.
Ta me misao drži budnom noću.
"Mancini je vozio Buick
koji se pojavio niotkuda.
Nitko nije postavljao pitanja.
Svi su samo pridonijeli za gorivo.
I tri sata kasnije,
Bili su na Plavom horizontu
gledati Georgea Bentona,
majstor Philly Shella
kliziti i blokirati te izbjegavati udarce
u prikazu uzvišenog.
'Neka promaše i neka plate.'
Možda je Sid bio perverzan,
ali volio ih je tjerati da promašuju
više nego natjerati ih da plate.
To je bio njegov ideal, unutar ringa i izvan njega.
U ringu je bilo lakše.
Vani, čak i momci koji su bili nedodirljivi,
koji su bili blagoslovljeni vidovitošću
ili nekog neobičnog genija,
uništen je.
Vani je život bio kaotičan i bez umjetničkog stava.
I primio si tri udarca da bi zadao jedan."
„Oštrina izdaje rezala je poput noža.
Više nije bilo sumnje.
Bio je to njezin bivši."
Dobro je. Bolje nego što je bilo.
Sviđa mi se kraj.
Ali Jane još uvijek nije baš
poput lika u priči.
Ona je više kao prava osoba.
Ne kao tipovi o kojima ti pišeš.
- Kao takva priča. - ​​Ne. Samo kažem...
Kao da nema krilatih fantoma
- ili ritualna odrubljivanja glava. - Jednostavno ne vidim
poanta pisanja o nekome potpuno običnom.
Mislim, sa svime što se događa u svijetu.
- Svijet? Šališ se? - Samo nudim.
- iskrena kritika. - Carter, što misliš?
Pod "redovnim"?
Mislim, izgled i sve ostalo.
Poznajem puno Jane.
Pa, sve što sam čuo je da ima crvenu kosu i zelene oči.
Više detalja ima na mojoj vozačkoj dozvoli.
Možda si mislio na običnu ženu.
Je li druga djevojka visoka?
Ne znam zašto im dopuštamo da međusobno kritiziraju rad.
Slijepac vodi slijepca.
U slijepu ulicu.
Jako mi je žao zbog Waltera.
Vau, čista suosjećajnost.
Sućut u prolazu.
- Hej. - Hej.
- Kako ide? - Da, dobro. Ti?
Da. U redu.
Pripremi se.
- Isuse, ovo je dinosaur. - Da.
Ali svi njegovi e-mailovi trebali bi biti tamo do 2007.
- A tvoj tip... - Rico.
Trebao bi moći dešifrirati kod.
Da, hoće. Rekao je da će to učiniti večeras.
U redu. Sutra onda?
- Da. Doći ću. - Super. Budi oprezan.
- Nema rezerve. - Shvatio sam.
Dragocjeno je.
I napravit ćemo sigurnosnu kopiju, tako da...
Hej. Kako si?
Ne znam. Ti?
Znaš.
Još uvijek nisam plakao/plakala.
Pa, ljudi osjećaju kako osjećaju.
Ali jednostavno se osjećam pogrešno. Kao da mi nešto nedostaje.
Plakala sam kad mi se ekran na telefonu razbio.
Što je Barbara htjela?
Ne znam. Sad idem tamo.
Misliš da se radi o meni?
Zašto bi se to odnosilo na tebe?
Je li to retoričko pitanje?
Zbogom.
Želim ti reći da bez obzira koliko spavam,
Iscrpljen/a sam.
Da imam osjećaj kao da gubim kontrolu.
Kao da moju životnu priču piše netko drugi.
Puno ti hvala što si došao/došla.
Earl Grey?
- Nadam se da je to u redu. - Da.
Dakle, reci mi, kako si?
Kako ide s knjigom?
Slažete li se ti i Val još uvijek?
O, da. Ona je... Ona je sjajna. Ona, uh...
Pa, krećemo se malo sporo,
ali znaš, pokušavamo to shvatiti.
I pronašla je neke...
Pronašla je nekog tipa koji
uh, pomaže u dobivanju ovih e-poruka
s njegovog tisuću godina starog računala.
O, Bože, da. Taj stari laptop.
Jesi li razgovarao s Jerryjem
o moždam dovođenju još jednog urednika?
Zašto pitaš? Je li nešto rekao?
Ne. Pa, da. Samo, kao što kažeš, stvari idu polako.
Dakle, o tome si htio razgovarati sa mnom?
O, ne. Naravno da ne.
Ne znam izdavaštvo.
To je između tebe i Jerryja, kako najbolje završiti knjigu.
Mislim da znaš
koliko je Walter cijenio
uzimaš pauzu od vlastitog pisanja
urediti njegovu korespondenciju.
Mislim da je bila greška
da Walter prestane predavati.
Jedan...
Volio je to.
Ali sve te gluposti o "nedoličnom ponašanju",
bilo je demoralizirajuće.
Naravno, kad je stao, propustio ga je.
O. Samo me pusti...
S obzirom na to kakve su stvari sada,
Pretpostavljam da većina pisaca na svijetu
Pitam se gdje im je mjesto, ha?
Pa... Dakle, vjerojatno se pitate
zašto sam te ovdje pitao.
Radi se o psu.
Htio sam pitati možeš li ga povesti.
- Apolon? Taj pas? - Da.
Ne.
Ne. Ja... ja... ne mogu.
Ne dopuštaju pse u mojoj zgradi.
- Jesi li siguran? - Da, siguran sam.
Da.
- Zar ne bi mogao ostati ovdje? - Oh, ne, ne, ne.
To pokušavam reći. Treba ga premjestiti u novi dom.
- Ponovno smješten? - Ovdje se osjeća jadno.
Jadnica nije jela.
I čekao bi kraj tih vrata dan i noć.
Svaki put kad bih se uspio sabrati,
Pogledao bih ga tamo, a onda...
raspasti se.
Što je s Valom?
Iris.
Neki drugi član obitelji?
Na kraju sam s pameti.
Sva svetišta imaju tako duge liste čekanja.
Ne može provesti ostatak života u uzgajivačnici.
- Ti... Ti si ga stavio/la u pseću kućicu? - Što sam drugo mogao/la učiniti?
Nije shvaćao da se tata više nikada neće vratiti kući.
Kako...
Kako psu objasniti smrt?
Što ako ga uzmeš na kratko?
Čak bi i to bila velika pomoć.
Vidjet ćeš, vrlo je poslušan.
Zna sve naredbe. Ne laje.
On ne uništava stvari. Ne događa mu se nesreća.
I zna da se ne smije lijegati u krevet.
Da, pa siguran sam da je sve to istina.
Znam da je ovo puno za tražiti.
Ali moram ti reći, istina je
to je ono što je Walter želio.
Ti si bio njegov plan za nepredviđene situacije.
Njegov što?
Ne volim pse.
I on je to znao.
Molila sam ga da ga ne zadrži, ali bio je odlučan.
I usred najgore borbe
koje smo ikada imali, uvjeravao me je da
ako stvari krenu po zlu,
da bi pas otišao živjeti s tobom.
- Zašto bi to rekao? - Živiš sam/sama.
Nemaš djece ni partnera.
I voliš životinje.
- Uh. Volim životinje, Barbara. -
Volim životinje, da.
Volim mačke. Ne volim... Ja... Ja...
Apolon? On je...
Plan za nepredviđene situacije? Zašto bi... Zašto bi to rekao
a da mi to ne spomeneš?
Ne bih ovo izmislio/la.
Bio si mu najbolji prijatelj.
O, Bože.
Hej.
Hajde.
Apolon.
Dođi sada.
Žao mi je.
Ovuda. Hajde. Ovdje je.
Hajde.
Isus.
U redu. Pokušajmo ponovno.
Ja ću prvi ići. Ti me slijedi.
Hej.
Hajde. Idemo.
Uđimo. Hajde.
Hajde. Idemo.
Apolon.
U redu. Sranje.
Uh... Oprostite.
Ideš li gore?
- Poslije tebe. - U redu. Hvala.
To je to.
Još jedan.
U redu. Drži se, druže.
Da. Ovo je... Ovo je to.
Ovdje živim.
Apolon.
Ne. Ne. Siđi s kreveta. Siđi.
Siđi.
Kakav lažljivac.
Jesi li kod kuće?
Zoinks. Na tvom krevetu je poni.
Vrlo tužan poni.
Bio je Walterov.
Da, sjećam se. Mislio sam da voliš mačke.
To je samo privremeno.
Uh, Apollo, Marjorie.
Apolon.
Malo alergičan.
Sretno, draga.
Kod kuće sam ako ti išta zatreba.
Da, hvala. Nazovi me.
Hajde, psiću.
Hajde. Moraš biti gladan, zar ne?
Izvolite.
U redu.
Pa, upravo je tu.
Stigli ste do Tri-state German Dane Rescue
telefonska linija. Molim vas...
Što želiš?
Malo glazbe?
U redu. Da vidimo.
Oh.
Omiljeni moj tata.
Svidjet će ti se ovo.
Možda?
Možda i ne.
Hajde. Ovo je moj krevet.
Ozbiljno?
U redu.
U redu. Ostani tamo.
Da, znam. Sto posto.
Moraš ići Uberom noću.
U New Yorku je sada opasno.
- Hej. Možeš li...? - Da. Oprosti. Oprosti.
Hajde, Roko.
Da.
Hajde, idemo u park.
Ugh.
O. Uh...
Dobar dan, gospođo Iris. Bok.
- Hej, Hektore. Kako ide? - Dobro. Dobro.
- Čuo sam da je bio pas. - Da.
Uh... Ovaj pas ima... Taj... Taj...
Vlasnik, umro je prilično iznenada.
- Vau, to je tužno. - Da.
Ali psi nisu dozvoljeni.
- Samo dok ne nađem... - Ne. Čak ni privremeno.
Ali nema nikoga drugog.
Žao mi je, gđo. Iris. Psi nisu dozvoljeni.
U redu. Evo. Kako ti se ovo čini?
Zbogom.
Svatko ima svoj način obrade kritike.
Da, pa, njezino mora biti: "Odmakni se, kretenu."
Jesi li našao/la išta korisno u onome što je Jenna govorila?
Misliš na ženske likove?
Mislim, sviđa mi se što pišeš spekulativnu fikciju.
Pišem hrpu ženskih likova.
Kao, cijelo vrijeme.
Moram sve to izbrisati prije nego što pročitam u razredu.
Tvoja radionica je uglavnom djevojačka, ako slučajno nisi primijetio/la.
I tu je, kao, znaš,
seks i slično.
- Razapeli bi me.
Ali pustit ću te da ga pročitaš.
Da, pa, bliži se kraj polugodišta, tako da...
To će biti moja najbolja stvar.
Prilično intenzivno, ali super romantično.
Manje pornografski nego, recimo, Igra prijestolja,
ili što god.
- Uđite. - Oprostite.
Ne, ne. Upravo smo završavali.
Uh. Što kažeš na nešto zalogaj prije filma?
- Je li to njemačka doga? - Što? Carter...
Udomljavate li njemačku dogu?
- Ne. - Oni su kralj pasa.
Svake nedjelje u Central Parku je taj ludi susret Danaca.
Ponekad idem samo gledati.
- Nabavljaš psa? - Ne, ne nabavljam.
Pa, voljela bi Danca.
Hvala na savjetu.
- O čemu se radilo? - Molim vas, zaboravimo na to.
Zalogaj za jelo?
Oh.
Bloom, žao mi je.
Moram kući.
Mislim da si mu nedostajao/la.
Što...
Zločesti pas!
Zločesti, zločesti pas!
Ti zločesti pas!
Dovraga.
Hvala.
Upravo to je i Walter
mislio na Istočni blok.
To je jednostavno sjajno.
Hajde, moraš nekad i jesti.
Možda si pokvario apetit na mojim jastucima.
I moja spisateljska blokada.
- Halo? - Hej! Ja sam.
Sranje.
Hajde gore.
Sve je ovo tvoja krivnja.
- Hej. - Hej.
- Zaboravio si. - Ne.
Isuse. Ovaj tip?
Ah, da.
Hej, veliki brate.
Dakle, o ovome je Barbara htjela razgovarati s tobom?
Da.
Je li ti uopće dopušteno ovdje?
To je samo dok ne nađem nekog drugog.
Pa što onda, vratit ćeš ga u dom?
- Upravo je stigao. - Uh...
Jadničak.
Preuzeo je moj krevet.
I neće me čak ni pogledati. Vidiš?
I tko god je rekao da glazba smiruje divlju zvijer...
- To su divljačka prsa. - Što?
To je "glazba smiruje divljačka prsa".
O. Pa, eto. Nije ni čudo.
Treba li vašim grudima umirivanje?
Kladim se da hoće.
Je li sada loše vrijeme?
- Stvarno si zaboravio/la? - Ne.
U redu, da.
Mislio sam da ćemo to učiniti nakon one stvari s brodom.
Ne, rekao sam da će Rico to odmah učiniti,
a onda si rekao večeras.
Osim toga, ne idem na brod.
Pa, pretpostavljam da ti nisam vjerovao.
Pa, trebao si.
Možda bude korisno.
Za što? Za moje osjećaje?
Pa, ponekad takvi rituali mogu biti...
Ne, nije stvar u mojim osjećajima. Samo je, kao,
stvarno nije moja stvar.
To je njihova stvar.
Walterovi ljudi.
A osim toga, ne žele me tamo.
Ne, mislim da se svi stvarno nadaju da će te vidjeti.
Vjeruj mi. Nisu.
Samo ih podsjećam na stvari o njemu
koje bi željeli zaboraviti.
Ne. Nisi nešto što se smije zaboraviti.
Želiš li pogledati disk? Ne moramo.
Da. Učinimo to. Zašto ne?
Što se ovdje dogodilo? -
Ja... Ne voli biti sam.
pa, Rico je sve povratio.
Trideset tisuća e-mailova, mislim.
Trideset tisuća?
Tri od kojih su bila upućena mojoj majci.
Koji ti govori sve što trebaš znati
- o toj vezi. - Oh, žao mi je.
Ne. Nemoj se ispričavati.
Nije bilo tako među njima. Ja...
Nisam očekivao/la da će ih biti više.
Ali u svakom slučaju, ima, kao, 300 slova.
I našao sam ovaj.
"Kakva sreća,
nas dvoje smo bili u Berlinu u isto vrijeme.
Ne mogu prestati razmišljati o zeleno-plavim santama mora
plutajući uz Spree."
O, Isuse.
O, oprosti.
Zar ne želiš da ja...?
Ne, ne, nastavi. U redu je.
"Napeto slutnja,
nekako prozirnije, za čelično nebo.
Oduzima dah. Što..."
Što on radi?
Uh. Ne znam.
U redu. Jedan...
„Kakav sretan dan zajedno.
Užasno si mi nedostajala, Iris,
ovih proteklih mjeseci,
i sada se, još jednom, osjećam tužno usamljeno.
Ali ove tvoje nove stranice. Očarana sam.
Fantastičan rad,
zadivljujuće i čudesno."
Misliš li da mu je Walter čitao?
Da, siguran sam. On...
Čitao je svima koji su ga htjeli slušati.
Što?
Samo zamišljam kako je to moglo biti.
Walter mu čita.
Utrnulost. Tako je.
Dopusti mi da pročitam tebi i njemu.
"Cilj ekspedicije
bio je mapirati pritoku, pritoku Amazone.
Poetski nazvana Rijeka sumnje.
I..."
Nevjerojatno. Je li to ono što ti se sviđa?
Pisana riječ?
Umiruje li to tvoje divlje grudi?
U redu, u redu, u redu. Ne bih htio pretjerivati.
Želim pročitati pjesmu
pod nazivom "Moj duh neće proganjati humku" Thomasa Hardyja.
Moj duh neće proganjati humku
Iznad mojih grudi, Ali putovanje, opsjednuto sjećanjem,
Tamo gdje moje drhtavo biće...
Samo što je on tako velik,
a tvoj stan je kao kutija za cipele.
Nikad nisi bio u mom stanu.
Pa, čuo sam. Od Waltera.
Vas dvoje biste razgovarali o veličini mog stana?
Razgovarali smo o mnogo čemu.
To jednostavno izgleda okrutno, Iris.
Barbara, bila si u pravu.
Nema mjesta ni u jednom od lokalnih spasilačkih centara.
Ne možeš tek tako ponovno udomiti Walterovog psa.
Zaista bih volio da preispitaš.
Znam da je to ono što je Walter želio.
Daj, je li on to stvarno rekao?
To je ono što je htio?
Iris.
Hvala.
Otpratiti me do vlaka?
Da. Hajde, veliki.
Taj pas, on je tako Walterov.
Misliš, one ljuljajuće lopte?
Walter bi mrzio današnji dan.
Pepeo. Cvijeće. Žalosna pjesma.
Volio bi vidjeti svoje tri žene
zaglavljeni zajedno na malom brodu.
Trebali smo pozvati prijateljice.
"Trebat će ti veći brod."
Bog.
Nikad ti nisam rekao/rekla da ja...
Znala sam za vas dvoje. Da ste bili zajedno.
Je li ti Walter rekao?
Pogodio sam. Onda sam ga pitao, i on je, znaš, priznao.
Bio je toliko ponosan na sebe što ste ostali prijatelji.
Ali nikada nije stvarno podijelio detalje.
Bilo je...
tog ljeta,
taj zadnji sat koji smo pohađali kod njega.
Samo smo se nastavili družiti.
Šetnje. Kave.
Jedne noći, niotkuda... Pili smo.
Iznenada mi je rekao,
"Trebali bismo se jebati."
I nisam to očekivala kod nas. Nakon toliko vremena provedenog zajedno.
Vidio/la sam to kod drugih učenika, ali...
- Da. - Dakle, samo sam zurila u njega.
I rekao: "Zašto?"
- "Zašto?" - Da. I on se nasmijao.
A onda je rekao: "To bismo trebali otkriti jedno o drugome."
- Nije. - Jest. A onda smo mi to učinili.
Muškarci poput Waltera i njihovog voljenog jezika.
Nije li razočaravajuće što
kada dođe vrijeme za zavođenje,
svi zvuče isto?
Mislim, u tom trenutku mog života,
Bila sam toliko intenzivna oko svega.
Željela sam svako iskustvo. A on...
Bio je jednostavno prokleto sofisticiran.
I?
I onda je to bilo to.
Sljedećeg dana, proglasio je to greškom za nas
pokušati biti više od prijatelja.
- Kakav nitkov. - Da.
Bio sam posramljen. I ljut.
I ni na trenutak nisam pomislio da bismo ikada više mogli biti prijatelji.
- A onda se moj tata razbolio. - Sjećam se.
Da, i pojavi se na sprovodu,
i bilo je stvarno lijepo.
I čudno u redu.
A onda ste vas dvoje krenuli, i sve je opet bilo normalno.
Zašto nikad nisi ništa rekao/rekla?
Ne znam. Nije se činilo važnim.
Svi smo bili prijatelji.
Da. Pretpostavljam da nije.
Ali onda smo se Walter i ja rastali.
I bila sam ljubomorna.
- O meni? - O tvom odnosu s njim.
Da, tvoj...
Tvoje prijateljstvo.
Tvoje najbolje prijateljstvo.
Da je pronašao način da to učini s tobom.
Da je to želio. Bez seksa.
Za ime Božje, ostavio ti je svog pouzdanog konja.
O, Bože.
Hej.
Reci mi. Jedan...
Taj tečaj koji smo pohađali s Walterom.
Shauna je, zar ne? Valina mama je Shauna?
- Bože, dobar si u ovome. - Da.
Čim sam napustio recepciju, shvatio sam.
Ona i Val, mogle bi biti blizanke.
Ne, ali to je bilo odmah nakon što ste prekinuli.
Znam. Znam. Znam. Znam. Izračunao sam.
I znaš što? U redu je... U redu je.
Ne, nije.
Jebati.
Možemo li ovaj put ostati u kontaktu?
O, gospođice Iris, mislila sam da sam vam rekla, pas.
- Kad ćeš ga se riješiti? - Da.
Još ne.
- Radim na tome. - Ne.
Ne možeš samo poraditi na tome. Moraš ga natjerati da ode.
Hektor, on ima ime.
- Apolon. - Da, znam.
Apolon, točno.
Apolon. Hektor. U redu?
Apolon. Hek... Oh. Da. U redu, da.
Glejte, ne može ostati, gđice Iris.
Upravljačka tvrtka, oni su vrlo strogi.
Nije problem. Radim na tome.
- Samo nekoliko dana. - ..
- I radim na tome. - U redu.
- Obećavam. - To si već rekao/rekla.
Ali ovo... On je... U redu.
Jesi li dobro?
Oh, ponuda.
U redu je. Znam.
Znam.
Sto pedeset i jedan.
Otprilike gdje bi trebao biti. Mali artritis u kukovima,
ali, uh, inače, u dobroj je formi. Za svoje godine.
Što je što, misliš?
pet. Možda šest.
- Slažem se za Danca. - Šest je godina?
Veliki psi su kao leptiri. Ali on je u redu.
A što je s napadajem koji je imao sinoć?
Pa, izgubio je gospodara.
On je u žalosti.
Prije toga, bio je napušten. Kako biste se vi osjećali?
Sjediti.
- Dobar pas. - Vau.
Nikad ga prije nisam vidio da to radi.
Pa, pametan je.
Daj mi jedan savjet.
Trik s velikim pasminama poput ove
nikad im ne da saznaju istinu.
A istina je,
Ne možeš ih baš natjerati
sve što ne žele učiniti.
Ostani pri svome.
I za ime Boga,
vrati se u krevet
i njega na podu.
Pa, tijekom tog posljednjeg napadaja,
kad sam se uvlačio u krevet,
- pustio me je da sjednem. - Pustiti tebe?
Ne, ne, ne, ne, ne. Skini ga s kreveta.
Daj ti ovo za zglobove.
On je dobar pas.
Nemoj ga pretvoriti u lošeg čovjeka.
Hej. Hej, Apolon.
Hej. Sjedni.
Što...
Voliš ih velike, zar ne?
U redu.
Izvoli, prijatelju. Lijep krevet za tebe.
Stvarno?
U redu.
Fino.
Iznenadi se.
Oh, stari, daj.
Bok, ljubavi. Brainstorming.
Udomit ću Apolla.
Odobreno s odborom zadruge i Barbarom,
tako da smo 100% spremni.
Zovi me. Xo.
Čak i njezina ponuda zvuči sumnjivo, zar ne?
Možda utorak zapravo pokušava pomoći.
Pomoć? Ona me mrzi.
Zvučiš paranoično.
Reci mi da nikad nisi čuo za ljude
osveta nad nečijim djetetom ili kućnim ljubimcem.
U redu. Prije svega, uh,
On je Walterovo dijete ili ljubimac, a ne tvoje.
Sve... Sve što kažem je da nemaš drugih mogućnosti,
i ne želiš izgubiti stan s kontroliranom najamninom.
Dakle, možda biste trebali saslušati utorak.
Uostalom, kako knjiga napreduje?
Počeli smo s njegovim e-mailom,
ali to je neka muka bez njega ovdje, znaš?
Da, mogu zamisliti kako bi to promijenilo stvari.
Ali koliko je uopće radio
s tobom prije?
Znaš...
- Pričekaj malo. - Da, u redu.
Da, da, dolazim.
- Hej. - Hej. Oprosti.
- Samo sam... - Jesi li dobro?
Da. Možete li reći tim ljudima, svojim susjedima...
samo otvori vrata.
Jer sam stajao tamo vani, kao,
- jebeno ikad. - Oh.
Bok.
Joj, to je tako slatko.
- Kakav otac, takva kći. - Oh.
- - O...
- Bok, Val. - O, zdravo.
- Bok, Val. - Da. Uh...
Zbogom.
- Bok. - Oprostite. Prekidam.
Ne, u redu je.
Samo što je vlak linije L
trebao sam uzeti 20, što mi je dalo
taman dovoljno vremena da prekinem s tim kretenom.
Znaš onog tipa s kojim se viđam.
Sranje.
- Vlak nije došao. - Oh.
Želiš se ovdje srušiti?
U redu, hajde.
Ti si drug.
Dakle, jedan previše?
Možda samo jedan. ..
U krivu si. Utorak me mrzi puno više.
Pažljivo. Da, pa, nije natjecanje.
S njom ima puno mržnje za sve.
Samo kažem da je ta gospođa luda.
Dakle, da, moraš preispitivati ​​njezina sranja.
Mislim, zašto bi uopće pomislio da joj dopustiš Apolla?
- Nije to tako jednostavno. - Toliko je jednostavno.
Jednostavno ga ne mogu više ovdje držati.
I smeta mi u poslu. Našem poslu.
Jednostavno ne mislim da je toliko drugačije.
O, moj Bože. Što je to?
Oh.
To, prijatelju moj, je jučerašnja kombucha.
Jedan...
Trebao bi to skloniti.
Mislim da nije toliko drugačije.
Na knjizi radimo već više od godinu dana.
Što to znači?
To znači, puno prije nego što se moj tata ubio,
ili prije nego što se Apolon uopće pojavio, ja sam jednostavno...
Mislim da nije stvar u psu.
Hej, ja... uložio sam jednako vremena u knjigu kao i...
Ne, ne žalim se.
Walter me upozorio.
Upozorio te?
O tvom tempu.
Moj tata... Vas dvojica ste pričali o mom tempu?
- Šališ se? - Možda nije bio tvoj tempo.
Pa, što onda? O čemu ste razgovarali?
Da, bio je... Bio je to tvoj tempo.
Brinuo se da ideš presporo,
o tome da te gura da završiš.
Znaš, stalo mi je do knjige. I ja je želim završiti.
A misliš da ja ne?
Oprosti, nisam trebao ništa reći. Moj...
Boli me glava.
Ipak, moraš nešto poduzeti s tim psom.
Ne mogu ga stalno gledati kad god izađeš.
Je li tako, kučko? Ha?
Bok, veliki brate.
Što želiš učiniti?
Što bi naš tata htio da je ovdje?
Želiš živjeti s ludom ženom?
Što gledaš?
Pa, nije da mi se ne sviđa.
- Prekrasna je, bistra je. - Što onda?
- Volim raditi sam. - Ona je vrlo pametna.
- Upravo sam to rekao, zar ne? - Možda ćeš cijeniti
druga perspektiva, znaš.
Netko od koga se može odbijati stvari.
- Nije to poanta. - Ona je mlada,
energična i moja kći.
Da, ali ona te jedva poznaje.
Ona ne zna ništa o tvom poslu niti o tvojim vezama.
I to je upravo ono što pokušavam popraviti.
Dakle, ja sam onaj koji popravlja?
Svi znaju da popravljaš stvari.
- Ah. - Već je ovdje.
Od kada sam ja ikada... Što?
Zašto mi nisi rekao da dolazi?
Što dovraga?
- Bok. - Ah.
Hej.
Misliš da je ovo loša ideja, zar ne?
Ne. Odlično je.
To je loša ideja jer
još nismo popili kavu.
Uskoro će sve biti savršeno.
To je samo suđenje.
U redu? Jedan dan. To je sve.
Da vidimo je li to dobra kombinacija.
I tko zna, možda nije toliko iritantna za psa. Samo naprijed.
Bok. Utorak, Chang, molim.
Dobar posao. Dobar dečko. Da, to je to.
Vidiš? Nije bilo tako loše.
Zašto ne možeš biti takav s našim liftom?
Moj lift.
Možda će to jednog dana biti tvoj lift.
U redu.
Je li bilo problema?
.. Kako to misliš?
Obično ne treba ljude
toliko dugo da se popnem liftom.
O, ne. Nema problema.
Čuo sam razgovor.
Ne.
U redu.
- Pa, uđite. - Da.
- O, moj Bože. On je ogroman. - Da. Znam.
Možda je to samo zbog toga što je unutra.
Ili ovaj hodnik.
Ne.
Gle, donio sam nešto hrane
- i poslastice i igračke i ostalo. - Da.
Ali on se baš ne voli igrati s njima.
Ponekad, ova stvar s Kongom.
- Ali uglavnom je samo tužan. - Oh.
Voli spavati. I voli da mu se čita.
Pa, mom kumčetu će glava eksplodirati kad ga vidi.
Vratit ću se oko pet,
pa vjerojatno samo trebaš jednom izaći,
- oko dva. - Dva.
Obično voli izlaziti
tri puta dnevno.
O, vau, nisam shvatio/la.
Da bi morao izaći?
Pa, tri puta dnevno, mislim.
- O, da. - Moj prijatelj koristi
- nešto što se zove jastučići za mokrenje. - Oh, vjeruj mi.
To ne želiš probati.
O. Ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne. Dolje.
Apollo, vani. Učini...
Možeš li...?
To je vintage Tacchini.
Ne mogu zamisliti da ga je Walter pustio da ode samo tako, htjeli ili ne.
- gdje god je htio. - Ah.
Sasvim sam siguran da je to učinio.
To je smiješno. Barbara mi je rekla
da se pas savršeno ponašao.
Da, pa, rekla mi je isto,
ali eto ga,
htjeli-ne htjeli po cijeloj vašoj starinskoj tikvici.
Rugaš li mi se?
Što? Ne. Ne, naravno da ne.
Žao mi je.
U redu.
Kasnim. Ali, uh...
Vratit ću se oko pet.
Ali hvala ti.
Zašto bi Walter ostavio psa tebi?
Što?
Mislim, ako je ovakav. Neupravljiv.
Mislim, tvoj stan, za ime Božje.
Čak i za jednu osobu...
Što je to s mojim stanom?
Mislim da je Barbara možda krivo shvatila.
Znaš da nije kao da je Walter to zapisao.
Misliš, u pripremi za samoubojstvo?
Siguran sam da mu je to bilo na popisu obaveza.
O, u redu. Bože. Znaš što? Samo...
Samo mi reci što još trebam znati.
O Apolonu, ili općenito?
U redu, pogriješio sam.
Ona je jednako iritantna za psa.
Svi pričaju o meni
Ne čujem ni riječi što govore
Samo odjeci mojih misli
Ljudi se zaustavljaju, bulje
Ne mogu im vidjeti lica
Samo sjene njihovih očiju
Idem tamo gdje sunce neprestano sja
Kroz pljusak
Idemo ovuda.
Idem tamo gdje je vrijeme
Odgovara mojoj odjeći
Ne. Ne tuda. Ovamo. Idemo...
- Odmaknite se. Oprostite, gospođo. - Ne, ne, ne!
- Nema pasa unutra, gospođo. - Što?
- Ja... - Nema pasa unutra.
Imam sastanak. Kasnim.
Dakle, možete li mi samo pomoći?
- Nema pasa unutra. - Imam dogovoren sastanak.
Možete li me pustiti unutra?
- Ne mogu. Žao mi je. - Gospodine!
- Možete li, molim vas, pozvati šefa? - Možete li, molim vas, maknuti psa?
Ne, neću.
Samo me pustite unutra, molim vas.
Ne mogu to učiniti. To je moj posao u pitanju.
U redu, dobro. I ja ću sjesti ovdje.
5-3 do baze. Trebam pomoć ovdje gore.
I ovdje imaju velikog psa.
Stvarno mi je žao zbog svega toga.
Prijem može biti takav promašaj.
Mislim, tako je nasumično uključiti policiju.
- Ovuda. - Oh.
Hajde.
Imam Iris
- i Apolon. - Žao mi je.
- Uđite, uđite. - Bok.
- Vau! - da.
Mislim da je vaš sigurnosni tim pretjerao.
Čuo sam. Ne brini. Ne brini.
- Oprostite. Nisam ovo planirao/la. - Molim vas, sjednite.
- U redu, hvala. - Da.
U redu, prijatelju. Sjedni.
- Bravo. - Dobar posao.
Jesi li ga to naučio ti ili Walter?
Uh, mislim da je došao s tim.
- Impresivno.
Treba li mu išta?
Mislim da mu je Sophie nešto kupovala...
- Oh. Fidžijska voda. - Idemo.
- Vau, otmjeno. Otmjeno. - Izvolite.
- Tako je žedan. - Da.
- Bit ću za svojim stolom. - U redu.
Žao mi je zbog nereda.
Dakle, čini se da je bolji
- nego što je bio na brodu.
- Kako ide s knjigom? - Uh...
Znam da si o tome htio razgovarati.
I ja sam radio, Val također, ali...
Trebam li tražiti drugog urednika?
Znam s tugom i osjećajima...
Ne, definitivno ne. Ne.
U redu, onda ću biti izravan. Trebam ovu knjigu.
Mrtvi Walter je odjednom zgodniji od živog Waltera.
Postoji znatan interes za njegovu korespondenciju,
i moramo to iskoristiti. Sad.
- Razumijem. - Ako ti treba pomoć,
- ili ne želiš... - Ne.
Rekao sam...
Razumijem.
Fino.
Što ćeš učiniti sa psom?
U redu. Idemo, druže.
Uh, kasnim u školu.
I Valov neovlašteni deportirani odlazak,
Dakle, morat ćeš opet biti sam, u redu?
Samo ti ostani tamo.
I obećat ćeš da mi nećeš uništiti stan.
U redu?
Dobro. Dobar dečko.
Bit ćeš dobar dečko.
Što kažeš na malo glazbe, ha?
U redu, dobro.
U redu.
U redu, budi dobar dečko. Molim te.
Molim te, lijepo molim.
Nemoj uništavati stan.
U redu.
Zbogom.
I kad se dvoje ljubavnika udvaraju
Još uvijek govore "Volim te"
Na to se možete osloniti
Kako vrijeme prolazi
Mjesečina i ljubavne pjesme nikad ne zastarevaju
Srca puna strasti
Ljubomora i mržnja
Ženi treba muškarac, a muškarac mora imati svoju partnericu.
To nitko ne može poreći
"Jug njoj,
seksi naglasak koji ju je pozivao da se popne na istrošene drvene stepenice.
Jug je bio obezličen i šarmantan,
relikt povijesti.
Kao ovaj dječak koji je bilježio olovkom broj 2
i Moleskine bilježnicu.
U Google dokumentu, gdje su ona i njezina najbolja prijateljica
zadržali su svoje liste želja za završni razred srednje škole,
napisala je mlađa od 14 godina: Objavite je u The New Yorkeru.
Kako vrijeme prolazi
Dobar dečko.
Dobar dečko, Apolo.
Vrlo dobar dečko.
Puštam mu očeve ploče.
- Stvarno? - Da.
Uglavnom basovske arije. Mislim da mu je to nekako zanimljivo.
On nije.
Audioknjige, ne baš.
Talk radio, filmska glazba, ne.
Iskreno, mislim da mu se išta ne sviđa.
Koliko god voli da mu se čita.
Koje on stvarno voli. Puno.
Ne razmišljaš valjda da ga sada zadržiš?
Ne. Naravno da ne.
U redu. Hajde.
Još jedno. Ulazimo u korak.
- O. I kravata je. - Kravata.
Tata! Gotovo.
U redu. Hvala na tome.
Hoćeš li ući na čaj?
Ne. Počet ću kihati.
- kao luđak tamo. - Da.
Volio bih da još jednom razmisliš o dolasku u Woodstock
- za Božić. - O, sranje.
Što?
"Kršite dopuštenje
pas koji će zauzimati prostorije
i unatoč ponovljenim upozorenjima
od nadzornika zgrade Hektora Cepede.
Ako nastavite držati tog psa
- u stanu... "- "Rekao pas"?
Trebalo bi pisati tužni pas.
- Izbacit će me. - Ne.
Ne, ne. Ovdje si već toliko dugo.
A prije toga, tvoj tata.
Ovo je tvoj dom.
Iris, ne smiješ izgubiti ovaj stan.
Nikada nećete naći drugo mjesto koje si možete priuštiti.
Ne u gradu.
Nigdje s ovim cimerom.
Što je sa skloništem u Michiganu?
Oh, još sam na listi čekanja.
Moram razgovarati izravno s najmodavcem.
Tko može reći da je čovjek bezosjećajni kreten?
Jesam. Pokušao me je izbaciti.
Kada sam renovirao kuhinju.
- Treba ti plan B. - Ali...
Samo mi treba još malo vremena.
Jedina alternativa je vratiti ga u pansion.
Ne mogu dopustiti da se to dogodi.
Dobar dan. Hej, gospođo Iris.
Jeste li znali za ovo?
Izbacit će me.
Oh, gospođice Iris, o čemu mislite da sam govorila kada sam rekla
- "pas"? - Znaš da se trudim.
- Znaš to. - Ne trudiš se.
I znaš kako znam da se ne trudiš?
Jer pas je još uvijek ovdje. Ne?
Za njih se ne radi o psu.
Žele da odem kako bi mogli utrostručiti stanarinu.
To nije moj problem.
Rekli su mi da vam kažem, gospođo Iris.
Dakle, kažem ti, u redu?
Nema psa.
Da, želio bih razgovarati s Howardom, molim vas.
Ne, ne želim razgovarati s nadzornikom.
Da. U redu, dobro. Samo...
Neka me nazove. Molim vas. Hitno je.
Sretan Božić.
Što psi misle kad vide ljude kako plaču?
Što oni misle o ljudskoj tuzi?
Stalno mislim na tebe.
Kako, između svih ostalih pitanja
sigurno je da sam došao k tebi bilo...
Što će se dogoditi sa psom?
Jesi li donio/la vijenac?
Kakav vijenac?
Vijenac za sretan Božić
- za prozor. - Ne.
Gdje su ti kaput i šešir?
Ostavio ih je u uredu.
U čemu je problem?
Ništa nije u pitanju.
- Kao unutra. Kao unutra. - Ta-da!
Oh, tako mi je drago da si došao/došla. Znam da nisi htio/htjela.
Uzmi si piće.
- Uzmi to. - I šešir.
- Šešir. U redu. - Da.
Bok.
Iris.
- Oh, Blossom. - Oh.
- Sretna Nova godina. - Sretna Nova godina.
- Došao si sam. - Vrlo smiješno.
- Kako je tvoj cimer? - Dobro je.
Marjorie mi je rekla za pismo.
Da, pa, neću biti deložiran, u redu?
Lako. Samo pitam.
Upravo sam razgovarao sa Shervinom. Jesi li upoznao Shervina?
- O. Ne. Bok. - Hej.
- Kako ide? - Drago mi je.
Shervin je Marjoriein prijatelj.
On je broker. A Shervin mi je upravo pričao
kako je nemoguće pronaći
stan u New Yorku u kojem su dozvoljeni kućni ljubimci ovih dana.
- Tražiš li? - Uh, ne. Stvarno ne tražim.
Kakvog kućnog ljubimca imaš?
Oh, njemačka doga?
- Uh, on nije... - Iris. Iris.
Tako dugo vremena.
- Harry. O, moj Bože. - Hej.
- Toliko godina. - Jedva da više i dolazim u grad.
- O, moj Bože. - Ovo je moj muž, Larry.
Bok. - Larry.
Tvoj muž, Larry.
Harry, Larry. To je preslatko.
Iris živi odmah pored.
Njen otac Gary je pjevao sa mnom
- u Zboru homoseksualaca. - Oh.
Ti si taj sa psom.
O, da. Čuo sam lude priče.
Hoćeš li izgubiti stan?
- Ne. - Volim velike pse,
ali nikad ne bih mogao učiniti ono što ti radiš.
Dao sam Marjorie ime spasilačke službe
u Delawareu. Nevjerojatni su.
Pet je pomalo prestaro za Danca, zar ne?
Što ćeš učiniti kada on postane,
znaš, inkontinentna?
- Doviđenja. - Puno vam hvala.
Sretna Nova godina tebi.
Sretna Nova godina, draga.
- Zbogom. - Zbogom.
Brinuti.
Oh, dušo, kasno je. Idi kući.
Ne, ne. U redu je.
- Lud si. - Ne.
Možda samo malo?
Mislio sam da je ovo novogodišnja zabava,
ne intervencija.
Ljudi su zabrinuti.
Zabrinut/a sam.
Ti si moj prijatelj.
Ti si mi više od prijatelja.
Kad se tvoj otac razbolio,
Ne znam što bi bilo bez tebe,
da se nisi uselila k njemu da pomogneš.
Nedostaje mi. Jako.
Ni ja te ne želim propustiti.
Zapravo sam dobio odgovor od spasilačke službe iz Michigana, tako da...
Mogu li ga sada uzeti?
Pa, to su dobre vijesti.
Hej.
Kako si?
Hej, licitiraj.
Hej.
Hajde, dečko.
Uđi.
Boravak.
- Gospođice Iris, ja... - Možete li samo...
Pazi na njega, molim te?
Naravno. Naravno.
Oprosti.
Htio sam doći ranije. Ali vlak L - pakleni vlak.
Marjorie me je upozorila.
Daj mi.
Hvala.
Jesi li dobro?
Znaš. Čujem da je treća žena u Kini.
Ili je to Makao?
Je li Makao u Kini?
- Vau, pogledaj to. - Oh.
Hej, veliki dečko.
To je lijep pas.
Daj mi.
Zamalo sam zaboravio/la.
Ovdje.
Tražio/la sam Iris, ali...
Hvala.
Zbogom, brate. Nedostajat ćeš mi.
Radiš pravu stvar.
Misliš?
Ne znam.
Možda.
Da.
Nazovi me kad se vratiš. Molim te.
U redu. Jesi li dobro?
Zbogom.
Vidimo se.
Toliko sam puta to zamišljao/la,
kako, između svih ostalih pitanja
sigurno je da sam došao k tebi bilo...
"Što će se dogoditi sa psom?"
Očekujemo najgore.
To je nešto što učimo rano, iz dječjih knjiga.
U tim pričama životinje često umiru.
Često tragično.
Stari Yeller. Crveni poni.
Čak i kada prežive,
čak i kada su na kraju sretni,
često su teško patili.
Često propušten kroz pakao.
Crna Ljepotica. Djevojka. Bijeli Očnjak. Mužjak.
U redu. U redu.
U redu.
Psi ne izvršavaju samoubojstvo.
Oni ne plaču.
Ali mogu se raspasti na komadiće.
Mogu im se slomiti srca.
Mogu izgubiti razum.
Oh.
Dobar dečko.
Murtle, tišina.
Hej. Dakle, znaš kako neki ljudi kažu
njihov pas je životinja za emocionalnu podršku
kako bi ih mogli ukrcati u avion?
Da, znam, ali sam se pitao/pitala...
Znam da nije kul, ali sam se pitao/pitala
ako bi isti zakon mogao spriječiti stanodavca da...
Dobro. Samo brzo pretraži i nazovi me, u redu?
Savršen.
Grčevit?
S? S?
Hej, Val? Čuješ li me?
Upute za Hershey, Pennsylvania.
Sranje. Drži se.
- Val? Hej. - O, hej. Tu si.
Počeo sam tražiti i mislim da si možda u pravu
o mogućnosti držanja psa pomagača u stanu.
Bilo koji stan.
Iako mora biti registriran,
znaš, stvarno.
Ne na jednom od onih lažnih mjesta.
Kao, kod psihijatra.
Je li to ono što ćeš učiniti?
O, oprostite.
Bok. Razgovarao/la sam s nekim telefonom.
O posjetu dr. Warrenu.
- Oprostite, kako se zovete? - Iris.
O, da. Nisi mogao/mogla doći ranije.
Znaš... razmišljao sam
možda bih mogao sjesti i čekati.
O, ne. To tako ne funkcionira.
Znaš što, idem dalje i samo ću sjediti.
..
- U redu je. - Uh...
Gospođo.
U redu.
Gospođo.
Gospođo, ne možete.
Bok, dr. Warren. Sjećate li me se?
- .. - Prošlo je nekoliko godina.
Ali Iris. Iris Dixon.
O, da, da, Iris. Naravno.
O. Jeste li, .. Imamo li dogovor?
Zvao sam, prije.
- Lidija? - ..
Apolon je bio tužan. Zaista tužan.
Osjetila sam kako mu nedostaje Walter na isti način na koji sam i meni.
- Znaš što mislim? - M
U svakom slučaju, certifikat je...
Možete li...
Pa, morat ćeš se prijaviti za to, ali da,
Mogao bih napisati ocjenu u kojoj bih rekao da patiš
od depresije i anksioznosti
pogoršano žalovanjem,
da pas pruža bitnu emocionalnu podršku,
čiji gubitak vjerojatno može naštetiti vašem mentalnom zdravlju
ili čak mogu biti opasne po život.
Zvuči li to u redu?
To zvuči kao puno.
To je ono što tražiš, zar ne?
Da, pa, pretpostavljam da sam to jednostavno... vidio obrnuto.
Kao, ja sam čovjek emocionalne podrške,
i pas je taj koji se ne može nositi s tim.
Ti... Misliš da sam u kaosu.
Ne, ne. Nikako.
Zašto nered?
Pa, znam ljude kojima stvarno trebaju životinje za pomoć
mrzio bi ljude poput mene.
I ja bih. Ali nisam jedan od tih luđaka.
Nikad ga ne bih odvela nigdje gdje ne bi trebao ići.
Zapravo, ostavio sam ga u autu upravo sada.
Evo u čemu je stvar.
Ne mogu me izbaciti iz stana.
U autu, ovdje?
Misli da bi trebao ući.
Hajde, druže.
Vrlo je prijateljski nastrojen.
Čini se da znaju stvari, zar ne?
Oh, ponuda.
Razgovaraš li ikada s Apolonom?
O, da, ali veterinar mi je rekao da bih trebao.
Najprirodnija stvar na svijetu.
- O čemu vas dvoje razgovarate? - Ne znam.
Bilo što. Kao...
Što ima, štene?
Jesi li gladan/gladna? Boli li te artritis?
Ide li ovaj top uz ove hlače?
Možeš li reći da sam pio/pila?
Neki... Ponekad osjećam bijes.
Znaš.
O Walteru.
Pogotovo na mjestima s puno ljudi.
Kao, stalno razmišljam,
Tko su svi ovi prokleti ljudi,
i kako je moguće da su živi.
I on je samo...
Walter je ipak donio odluku, zar ne?
- Da, ali... - Ipak,
tvoj bijes nije usmjeren na njega?
Reci mi onda, zašto misliš
Walter se ubio?
Ne znam. Ne znam, jebeno ne znam.
Zato što je bio slab i u bolovima?
I kao da je bio... zarobljen naopako
u prokletom spremniku punom vode.
Jesi li bila zaljubljena u njega?
Ne. Znam da nisam bila zaljubljena u Waltera.
Ponekad, davanje imena našim osjećajima
može pomoći u procesu tugovanja.
Gle, znam za tugu.
Znam kako je ljubav, i to nije bilo to.
Nisam se nadao ničemu višem.
Samo predlažem...
Bili smo prijatelji, a ne ljubavnici.
I da, ponekad, u redu,
ponekad sam postao ljubomoran ili posesivan.
Mi... Mi... Mogli bismo samo razgovarati satima.
O bilo čemu.
Umjetnost. Ali...
Glazba. Knjige. Toliko knjiga.
Bilo je jednostavno bez napora.
Kao...
disanje zajedno.
A sada ga više nema.
Da. Otišao je.
Jebeno je otišao. Jebeno je...
ubio se, i to je jednostavno tako.
Da je Walter sada ovdje,
što bi mu htio/htjela reći?
Kad bi mogao reći bilo što. Bilo što.
Gle, ti si pisac.
Možda bi pomoglo da o tome pišeš.
O Walteru?
O tome što se dogodilo.
Što?
Je li ovo ludilo u srži svega,
bajku koju šapućem samoj sebi?
Da ako volim lijepog, ostarjelog Apolona,
da ako djelujem nesebično,
Jednog jutra ću se probuditi i naći ga nema.
A ti na njegovom mjestu,
povratak iz zemlje mrtvih?
Kako priča počinje?
Počinjemo sa ženom.
Ona se vozi podzemnom željeznicom.
Je li sama?
Ne.
Dovela je psa sa sobom.
Minijaturni jazavčar.
I nekoliko narcisa.
Kamo ona ide?
Ide posjetiti starog prijatelja.
Prijatelj živi u kući od smeđeg kamena
u Brooklynu.
Vidi je sada kako se penje stepenicama kuće od smeđeg kamena.
Vidi je kako zvoni na vratima.
Ona čeka,
neizvjesno.
Zdravo.
Bok.
Uđi.
Živi li prijatelj sam?
Ne. Živi sa suprugom, ali ona danas nije kod kuće.
Ona je na poslu.
Što ti je točno Barbara rekla
o tome što se dogodilo?
Da je bila odsutna na poslovnom putu.
Ali let je otkazan zbog oluje u Denveru.
A kad se vratila ovamo,
pronašla je psa izvan radne sobe,
s porukom na vratima za tvoju čistačicu
upozorivši je da nazove 911.
Čistačica je trebala doći
sljedećeg jutra.
Ali u pravu si.
Da je jedan od mojih učenika to napisao u priči,
Rekao bih: "Nije li to malo prelako?"
Dakle, kako se sada osjećaš?
Ponižen, osramoćen.
Uobičajene ljudske reakcije.
Znam to.
Čitao/la sam o samoubojstvu.
Bolje bi ti bilo da s tim prestaneš.
Samoubojstvo je zarazno.
Kakav sam izbor imao/imala?
Bilo je...
zbunjujuće.
U redu. Razumijem.
Što ćeš učiniti s knjigom?
Knjiga.
Odlučio/la sam se odmaknuti od knjige.
Tvoja knjiga.
Što misliš pod time, moja knjiga? Dao sam ti potpunu kontrolu.
Osjećam se sukobljeno
o mom vlastitom pisanju.
Pa, nisi ništa pisao prije knjige.
Mislio sam da će ti ovo dobro doći.
Ne. Kad si me zamolio/la da radim na tvojoj korespondenciji,
nisi mislio/mislila na mene.
Razmišljao si o sebi i svom nasljeđu.
Je li tvoja egzistencijalna kriza moja krivnja?
Ne krivim te.
Ali ti si napravio izbor i stavio si me
u nemogućoj poziciji.
- Jesam? - I Val također.
Ali ona je dobro.
Može završiti knjigu bez mene.
Razmišljam o pisanju nečeg drugog.
Pa, to je divno.
- Što je s tobom? - S tobom.
O tome što se dogodilo.
Došlo mi je iznenada jedne noći
Gledao/la sam "To je divan život".
Siguran sam da si to vidio/vidjela.
- Mnogo puta. - Da.
I sjedim tamo
s Jipom u krilu.
I razmišljao sam kakva je jadna stvar samoubojstvo.
Bol za sve koji su ostali iza sebe. I glupa sreća u njoj.
Da te anđeo siđe i spasi.
Ili ne.
Što znači da si mrtav.
Ovo bi moglo biti mjesto za malo komedije.
Komedija?
Ubio si se.
Misliš da je to smiješno?
O, trebao sam reći,
- moja knjiga je fikcija. - Znam što to znači.
Promijenit ćeš mi ime u Wally,
ili...
- Wilber? - Ne.
Neću uopće koristiti imena.
Osim psa.
Pa, Jip je u tome.
To me čini sretnim.
Oh.
A tvoj lik je Englez.
Da, mislio sam da bi to moglo malo peckati.
Mogao bih biti Talijan.
Svi žele biti Talijan.
Iskorištavaš moj život. To je najmanje što možeš učiniti.
Ne tvoj život, tvoja smrt.
Vidiš? On mrzi tu riječ.
Znaš, gledam ti lice.
Osjećaš li se ljigavo? Trebao bi.
Kakav je to prijatelj koji ovo radi prijatelju?
Reci mi.
Donio si odluku da završiš stvari.
I o tome se ovdje radi.
To nije o čemu se ovdje radi.
Idi pitaj svog psihijatra.
Zašto misliš da idem kod psihijatra?
Pa, zar to nije očito?
Zašto bismo inače vodili ovaj razgovor?
U redu. Nisam ispunio tvoje potrebe kao učitelj,
kao ljubavnik, kao prijatelj.
Ili još uvijek imamo posla
s tvojim jebenim problemima s tatom? U redu.
Žao mi je što je tvoj napustio obitelj.
Žao mi je što se razbolio.
Žao mi je što je umro. I načina na koji je umro.
Moj otac se borio za život. Držao se toga. Volio je to.
Volio je sve oko sebe.
I on...
Oh, zaboravi. Ne bih trebao/la ovo raditi.
Ne znam što sam mislio/mislila.
Zašto to ne predložiš Dr. Obvious-u?
Što si mislio/mislila?
Reći ću ti što nisam mislio/mislila.
Nisam mislio/la da si čudovište
sebičnosti i samosažaljenja.
Nisam ti zamjerao što si bacio/bacila
tako dragocjen život. I nisam mislio
Odabrao si samoubojstvo samo da bi kaznio one oko sebe koji su te voljeli.
Jasno je,
Uopće nisi mislio na nas.
Pa, u svoju obranu, bio sam suicidalan.
Doslovno.
Taj nedostatak obzira.
Za mene, za Vala, Apolona.
Tko je, dovraga, Apolon?
Jip je Apolon.
On je pas.
I nije bio prisutan
u trenutku moje smrti.
Apolon ti je bio odan.
Tvoj najbolji prijatelj. Središte njegovog svijeta.
I ostavila si ga samog u kući
sa svojim tijelom.
Grebao je po vratima.
Cijelo vrijeme je slušao dok ti je život nestajao.
Jesi li ga čuo, Apolone, u tim trenucima?
Jesi li?
Najmanje što si mogao/mogla učiniti...
prvo mu je pronaći pristojan dom.
Imao te je.
Uvijek te je imao.
Je li to stvarno ono što si mislio/mislila?
Koga briga što sam mislio. Mrtav sam.
A sad si me doveo ovdje s hrenovkom.
Što još želiš?
Ništa više.
Ne mogu misliti ni na što drugo.
Što će se dogoditi sa psom?
Da, znam.
I već sam razgovarao s gradom,
i rekli su mi sve dok imam
uredna dokumentacija od mog liječnika...
Zašto biste nastavili s procesom deložacije kada...
Pokušao sam ga nazvati dva puta, možda tri puta do sada,
i nitko me ne zove natrag.
Pa, ovo nije tvoja procjena.
Hajde.
O, gospođice Iris. Tražila sam vas.
- Zašto? - Upravo su zvali.
- Imamo problem. - Tko? Tko je zvao?
Uprava zgrade. Zvali su iz Floride.
- Nisu baš sretni. - Što... ja...
Upravo sam razgovarao s njima. I oni...
Rekli su mi da si razgovarao s njima,
a onda su pozvali odvjetnika, razumijete.
- Zakon... - Da.
Što? Što su rekli?
Odvjetnik, pa, ne znam.
On... Rekao je...
Ne mogu...
Rekli su da nemaju izbora.
- Nemaš izbora? - Nemaš izbora.
- O čemu? - Nemaju izbora
o Apolonu.
Ne mogu te deložirati.
Što?
Tako...
- Jesi li ti... - Ne.
- Dakle, to je to? - To je to.
- Gotovo je. - Gotovo.
To je to.
- O, moj Bože. - Da.
Čuješ li to, Apollo? Ne moraš nikamo ići.
Ti ostani ovdje.
Zauvijek. U redu, dečko?
Tako si dobar dečko. Samo tako.
Ovo je dobra stvar.
Da. Da, vrlo je dobro.
Vrlo dobro. Hvala vam.
U redu. U redu je.
- U redu. - O, moj Bože.
Da. Slušaj, ja samo...
Ispričavam se... Jer, znaš.
Bio sam... To mi je posao, znaš.
- Da, ne. To... - On je jako dobar pas.
Da.
- To ima smisla. - U redu.
- U redu. - U redu, vidimo se kasnije.
O. Hektore, imam
vrlo lijepa boca šampanjca u hladnjaku.
- Vau, ne. Ne. - Samo mala proslava.
- Stvarno ne mogu. Ne mogu. - Biste li ušli?
- Samo pet minuta tvog vremena. - Ali... U redu. Pet.
Pet minuta, u redu.
Oprostite. Je li to Apolon?
- Znaš Apolona? - Pa,
Mislim, nisam ga vidio neko vrijeme,
ali je bio redoviti gost ovdje oko godinu dana.
Apolon?
Da, njegov vlasnik je... visok.
On je... On je pisac, mislim.
Walter.
Umro je prošle godine.
Žao mi je što to čujem.
Ah. Hvala vam.
Sigurno je bio ponosan na tog psa.
Mislim, morala sam ga čuti
ispričaj priču o pronalasku Apolona,
Ne znam, puno.
On je prekrasna životinja.
Naravno da jest.
Hej...
veliki tip.
Kako si? Što gledaš?
Ha? Tko je glavni za tebe?
Kako si završio ovdje?
Hej, želiš li ići na doručak?
Što gledaš?
Nije neuobičajeno
pitati se koga voliš
bilo je kao prije nego što si ih upoznao/la.
Da vidim. Oh, pogledaj se.
Imaš dvije različite boje, plavo oko i smeđe oko.
Gotovo boli ne znati
kakva je ta osoba bila kao dijete.
To je prilično cool.
Osjećala sam se tako prema muškarcima koje sam voljela,
i o mnogim bliskim prijateljima.
A sada je važno kako se osjećam prema tebi.
Da te nisam poznavao kao razigranog mladog psa,
propustiti cijelo tvoje šteneće doba,
Ne osjećam se samo tužno. Osjećam se prevareno.
Mislim na tebe kad bi me budio prije mnogo godina,
usred noći,
udišući svaki centimetar mene
dok sam ležao na podu.
Tko sam ti ja tada bio,
i što sam ti sada postao
nakon toliko vremena?
Nakon onoga što su nam platili za ovo mjesto,
- sigurno će ga srušiti. - O, moj Bože.
Dakle, Apolon može učiniti što god.
Plaža, dolazi i odlazi s plimom.
Ali naviknut ćeš se, mislim.
Moći ćeš pisati, zar ne?
- Da. - I Apolon može lutati.
Koliko god sada može.
Ovo je... savršeno. Hvala vam.
Da.
Moja mama je praktički odrasla ovdje.
Pretpostavljam da sam i ja.
Treba joj novac odmah, pa...
O. Bok.
Da. Stiglo je prije par dana.
Htio sam ti ostaviti jedan da ga pronađeš.
Hajde, Val.
Ovo je...
Ovo je fantastično. Čestitam.
I ti također.
Kao što sam rekao, ne preuzimaju posjed do kraja svibnja.
Dakle, poludi.
- Ostani preko noći. - Ne. Ne mogu.
- Hajde. - Moram se vratiti.
I vi biste se trebali namiriti.
Hvala.
Ako bih te trebao ostaviti
Pokušaj se sjetiti svih dobrih trenutaka
Dugi dani ispunjeni suncem
I samo malo kiše
Samo malo kiše
Još jedno ljeto.
Barem to shvaćaš.
I mogu se oprostiti.
Govorim li tebi ili sebi?
Priznajem, granica se zamaglila.
Kakvi ste bili u najboljim godinama?
Gdje si trčao i igrao?
S kim si igrao/igrala?
Prvi put vidite ocean?
Jedno čudo sada nije dovoljno.
Ta katastrofa je spriječena,
da smo bili pošteđeni razdvajanja ili deložacije.
Nije dovoljno.
Sad sam kao ribareva žena.
Želim više.
I ne samo još jedno ljeto ili dva.
Želim da živiš koliko i ja.
Sve manje od toga je nepravedno.
Apolon?
Bok, prijatelju.
Oh.
Dođi ovamo.
♪ I'll take Manhattan ♪
♪ The Bronx And Staten Island too ♪
♪ It's lovely going through ♪
♪ The zoo ♪
♪ It's very fancy ♪
♪ On old Delancey Street, You know?♪
♪ The subway charms us so ♪
♪ When balmy breezes blow ♪
♪ To and fro ♪
♪ And tell me, what street ♪
♪ Compares with Mott Street In July?♪
♪ Sweet pushcarts gently ♪
♪ Gliding by ♪
♪ The great big city's A wondrous toy ♪
♪ Made for a girl and boy ♪
♪ We'll turn Manhattan ♪
♪ Into an isle of joy ♪
♪ Tell me, what street ♪
♪ Compares with Mott Street ♪
♪ In July?♪
♪ Sweet pushcarts gently ♪
♪ Gliding by ♪
♪ The great big city's A wondrous toy ♪
♪ Made for a girl and boy ♪
♪ We'll turn Manhattan ♪
♪ Into an isle of joy ♪
♪ I'll take Manhattan ♪