Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
CONFORT NORDIC
Dacă zgomotul motorului e atât de puternic, vă poate ajuta muzica.
La naiba, Coco. Nu pot să fac asta!
- ...sau să încordaţi tare fesele. - "Älskling", merge foarte bine.
Haide, dragul meu. Totul e în regulă. Întoarce-te la locul tău.
Iată un foarte bun exemplu de alarmă falsă declanşată în creierul lui Alfons.
Funcţiile logice sunt acaparate de o parte a creierului numită amigdală.
Şi, după cum ştim, când amigdala reacţionează la pericole,
eliberează hormoni de stres, care ne fac să vrem să evadăm.
Ceea ce numim reacţia "luptă sau fugi".
De fapt, Esther, dă-mi voie să intervin.
S-a dovedit ştiinţific că
amintirea unor experienţe plăcute
poate produce oxitocină, hormonul iubirii, care,
după cum ştim, este opusul cortizolului şi adrenalinei, hormonii stresului.
Aşa este, Charles.
La bărbaţi, oxitocina este eliberată în timpul orgasmului, de exemplu.
Pe când în cazul femeilor, ea este eliberată în timpul preludiului.
Da. Deci...
Dacă vă puteţi aduce aminte o situaţie romantică fierbinte...
Da. Mulţumesc, Charles. O abordare foarte creativă.
Întrebări?
A fost...
A fost foarte util, Esther. Mulţumesc. Extrem de util.
Acesta e cel mai important exerciţiu de dinaintea zborului efectiv.
Veţi căpăta încredere după ce
vă veţi fi confruntat cu condiţiile de zbor într-un mediu protejat.
Aşa că vă puteţi felicita.
Esther, scuze, dar ştii cumva care este destinaţia zborului?
Nu ştim niciodată decât cu puţin înainte de a decola.
Totul depinde de disponibilitate, dar va fi un zbor destul de scurt.
Nu mai mult de o oră, două.
După ce ajungem la destinaţie, aşteptăm câteva ore,
până ce avionul va fi verificat, apoi revenim aici.
Charles vă va da mai multe detalii în apropierea plecării.
Aş prefera să ştiu detaliile exacte ale destinaţiei.
Ca să mă pot pregăti cum se cuvine.
Dar nu contează destinaţia, ci zborul în sine.
Am o întrebare caraghioasă.
Am rezervat bilet la un alt zbor, în ziua de după zborul nostru.
E un plan ambiţios, nu?
Foarte.
- Poftim? - Ambiţios.
Cum e la Los Angeles? Însorit?
Da, e frumos.
E aur californian pur.
Sună superb.
- Da, cer senin. - Cald?
- Foarte cald. - La Londra mori de frig.
Nu că aş putea să mă bucur de vreme. Întâlniri de dimineaţă până seara.
Scumpule, trebuie să închid.
Să te sun când aterizez la Londra, mâine?
Imediat ce aterizezi. Abia aştept să te văd.
Bine, ne vedem mâine. Te iubesc. Pa!
- Bine ai revenit! - Bună!
Ce mă bucur să te văd!
Intraţi!
Sunt fabuloase!
- Nu crezi? - Uau! Ce mişto!
- Vreau să le port mâine la şcoală. - E o idee bună, nu?
Bineînţeles.
Şi în excursie?
S-ar putea să fie un pic cam călduroase pentru Republica Capului Verde,
dar poţi să le porţi pe drum.
Cum a fost zborul?
Bun.
- Fără tremurat? - Fără.
Ştii, Olivia, lui Sarah îi era foarte frică să zboare,
dar şi-a înfruntat frica şi a învins-o.
- Nu-i aşa că e curajoasă? - Eu ador să zbor.
Pentru că simt o gâdilătură în stomac.
Probabil eşti foarte obosită de la diferenţa de fus orar.
Da, puţin.
Scuze. Holul ăsta.
Am auzit că ai găsit o duşumea la o biserică în stil victorian.
Nu, ce am găsit sunt nişte bucăţi din pin de la o turnătorie din Sheffield.
Aşa, da. La un preţ dublu.
- Eu cred... - Răspunzi tu, Leon? Sunt ocupată.
O astfel de clădire ar trebui să reflecte tendinţele în materie de
sustenabilitate şi chiar dacă e un cost mai mare...
Da, dar aici vor fi nişte birouri. Nu o micro-berărie Dalston.
- Sarah? - Sunt ocupată.
- E urgent. - Cine e?
Charles cumva de la "Fearless Flyers".
În legătură cu amânarea zborului de exerciţiu.
Da, bine. Mulţumesc!
- Alo. - Sunt Charles de la "Fearless Flyers".
Din cauza unor aspecte tehnice, trebuie să amânăm zborul cu o zi.
Ne cerem scuze pentru disconfortul creat.
- Îmi cer scuze că am întârziat. - E în regulă.
Să conduci şantierul ăla e ca şi cum ai avea grijă de o turmă de pisici.
- E în regulă! - Scuze!
- Ai ajuns. - Da.
Tom, de fapt, mai e ceva.
Se pare că nu voi putea să merg cu voi.
Poftim? De ce?
Pentru că...
O să ajung acolo mai târziu.
Nu înţeleg. E totul în regulă?
- Eşti bine? - Da, scuze!
Doar că... Mi-am dat seama că nu am băut apă toată ziua şi...
Sarah, spune-mi ce se întâmplă.
Ce se întâmplă?
- Ce vrei să spui... - Păi...
Da, doar că...
Avem mult de lucru la serviciu.
Trebuie să rezolv nişte probleme de sustenabilitate, aşa că...
Probleme de sustenabilitate? E important să călătorim împreună.
Vorbim despre asta de săptămâni bune.
Bine... Atunci schimb biletele tuturor.
Nu. Mergi în continuare cu planul.
A fost destul de greu să organizăm excursia asta.
Mi se pare că nu vrei să mergi.
Bineînţeles că vreau. Serios.
Mai mult decât orice. O să avem o vacanţă grozavă.
Doar că eu o să ajung un pic mai târziu.
Tu ve fi luat deja cina şi ne vedem la culcare.
- O să fie bine. - Bine.
- Bine? - Bine. E în regulă.
- Bine. - Bine.
Bună! Liz, ea e Sarah. Sarah, Liz.
Bună!
- Bună, mă bucur să te cunosc. - Şi eu!
- Olivia mi-a povestit despre tine. - O, Doamne!
Numai de bine, sper.
Ştii cum sunt copiii.
Cum merg lucrurile?
- Da. - Eşti constructor? Da?
Practic, da. Eu spun dezvoltator, dar e acelaşi lucru.
Îmi cer scuze!
Mie toate clădirile mi se par la fel.
Îmi plac mai mult oamenii.
În fine, eram foarte curioasă să o cunosc
pe femeia care a devenit recent o parte importantă din viaţa fiicei mele.
Nu mai e chiar aşa recent.
Poate nu-ţi dai seama, dar vacanţele petrecute cu copiii pot fi solicitante.
Nu te simţi în vacanţă, munceşti foarte mult.
Eşti mai obosit când ajungi acasă decât erai când ai plecat.
Aşa că...
Nu foarte sexy!
Apreciez sfatul.
Şi o să poţi zbura?
Păi...
Tom mi-a spus că ţi-e frică.
Este...
Nu, o să fiu bine. Mulţumesc!
Nu suntem aici ca să discutăm aspectele practice?
Da. Nu e mare lucru.
Aş vrea o oră cu Olivia pe FaceTime în fiecare zi.
Ăsta ar fi timpul de calitate pe care-l petrecem împreună.
O oră în fiecare zi.
- E un pic exagerat. - E fiica mea, aşa că...
Ce cadou drăguţ! Chiar voia să doarmă cu ele în picioare.
Bine.
Adorabil! Abia aştept să te văd mâine seară!
Te iubesc!
- Bună. - Bună.
Bună.
Unde e Esther?
Nu ştiu.
Ceva nu e în regulă.
Bună, oameni buni! Scuze că am întârziat. O problemă la metrou.
- Unde e Esther? - Păi...
A intervenit ceva.
Din păcate, nu o să vină cu noi, dar eu voi fi liderul de curs azi.
Voia să vă spun că e mândră de voi toţi.
Ce s-a întâmplat mai exact?
- E o chestiune personală. - A murit cineva?
Nu pot să vorbesc despre asta.
Sigur s-a întâmplat ceva groaznic.
A murit cineva, nu?
Înţeleg că absenţa lui Esther vă nelinişteşte.
Dar am rezervat bilete pentru un zbor în Islanda.
- Islanda? - Exotic, nu?
E un zbor de trei ore.
- Două şi jumătate. - Islanda?
Pe deasupra oceanului?
Acea bucată de rocă vulcanică din Atlanticul de Nord?
Doamne!
David! Întoarce-te. Eşti... Eşti un Zburător Neînfricat!
David? David!
Hei, Roger! Bine.
Oameni buni...
Urmaţi-mă. Haideţi!
Oameni buni, haideţi!
Alfons, am pungi sub ochi.
- E în regulă. Le şterg în Photoshop. - Hai, mai fă una.
"Snälla". Te rog, "älskling"...
Sunt îngrozit.
Iubitule!
Dacă tot etichetăm Moet, or să mă observe până la urmă.
- E vorba de parteneriat. - Putem să ne concentrăm pe mine?
- Măcar o dată! - Încă una.
Bine, bine.
- Vino mai aproape. - Bine.
- Nu pot să focalizez. - Da.
Încă una.
Întârziere! Aşteptăm să decolăm.
Doamne Dumnezeule!
Flota companiei aeriene e...
E foarte veche.
Stai, stai.
Sunt şi alte ştiri.
A existat un incident recent.
Un avion care venea de la Denver a trebuit să aterizeze de urgenţă
din cauza unei crăpături în fereastra cabinei piloţilor.
Doamne, piloţii ar fi putut fi aspiraţi prin fereastră ca nişte tăiţei.
- Inspiră adânc. - Ce naiba...
Inspiră adânc, Edward.
Observi cum amigdala ta încearcă să-ţi înăbuşe raţiunea?
Nu eşti obligat să o laşi să facă asta.
Poţi să recapeţi controlul.
E din ce în ce mai rău. Stai puţin.
Povesteşte-mi despre turneul de promovare a cărţii, Edward.
- Este o conferinţă literară. - Da, o conferinţă.
- Probabil eşti entuziasmat. - Evident că nu sunt, Charles.
Presupune un zbor foarte lung spre Argentina. 14 ore şi jumătate.
Eşti scriitor, Edward?
Da. Scriu romane.
Care câştigă şi premii.
Ador cărţile.
Da.
Frica ta e un depozit de înţelepciune.
Vorbeşte-i. Mulţumeşte-i pentru ce te-a învăţat,
dar spune-i că nu mai eşti intimidat de ea.
Reflectează asupra proceselor tale de gândire, analizează-le,
critică-le, revizuieşte-le
şi modifică-le.
Poţi fi stăpânul propriei tale realităţi.
Are dreptate, Charles.
Ce-a vrut să spună?
Eşti supărat?
Trebuie să hrănim stomacul, "älskling". Nu cred că vor fi multe feluri vegane.
Nu pot să fac asta.
Sarah?
Dar eu... Nu, îmi pare rău. Aşteptaţi aici. Bine?
Aşteptaţi aici. Sarah, întoarce-te! Stai.
Vă rog! Scuzaţi-mă!
Scuze!
Sarah.
Sarah, calmează-te.
Ce naiba crezi că încerc să fac?
Bine, bine. Închide ochii.
Respiră cu mine.
Trebuie să rupem tiparul ăsta de gândire.
Poţi să faci asta? Ai iubit?
- Da. - Am înţeles. Bine.
Gândeşte-te la ultima oară când aţi fost împreună.
- Poftim? - Ultima oară când aţi fost intimi.
Nu uita gândul.
Pe fundal se aude muzică.
Muzică pasională R&B.
- Muzică R&B? - Da, Boyz II Men.
Din anii '90?
Bine, fără muzică. Uită de muzică.
- Îi simţi respiraţia pe piele. - Hai să nu facem asta.
Charles. O, Charles!
- Nu, nu, nu! - Opreşte-te!
S-a dovedit că e eficient. Aş putea să te îmbrăţişez.
O îmbrăţişare de 20, 30 de secunde este o sursă bună de oxitocină.
Bine.
Charles, te rog.
Bună, Tom!
Tom! O, nu! Tom!
Tom! Tom. Nu e ce crezi. Pot să-ţi explic.
- Bună. Ea e ultima cursantă. - Bineînţeles. Pe aici.
Haide, răspunde!
Bună, aţi sunat la Tom. Vă rog să lăsaţi un mesaj.
Doamne!
Simţiţi miros de ars?
- Poftim? - Simţiţi un miros ciudat?
- Nu. - Suntem cu toţii aşezaţi.
Vreau să vă reamintesc că am depăşit de mult
partea cea mai periculoasă a expediţiei.
Drumul cu maşina spre aeroport.
Statisticile arată că se moare mai des în accidente de maşină
decât în accidente aviatice.
Eu aş evita folosirea unor astfel de cuvinte, dacă aş fi în locul tău.
- Totuşi, există acest risc. - Este foarte mic.
Să te întreb ceva. Cumperi vreodată bilet la loto?
Nu, bineînţeles.
- De ce? - E o prostie.
Se profită de cei disperaţi şi slabi la minte.
- Nu câştigi niciodată nimic. - Exact.
Statisticile arată clar
că există şanse mult mai mari de a câştiga la loto decât de a muri...
...decât de a fi implicat într-un incident aviatic.
Foloseşti statisticile aşa cum un beţiv foloseşte un stâlp de iluminat.
- Poftim? - Drept sprijin, nu pentru iluminare.
E foarte frig.
Ce tatuaj frumos, Edward.
Ai fost în armată?
- Eu am câştigat la loto. - E adevărat. 50.000 de lire.
A folosit banii ca să înfiinţeze o companie pentru aplicaţia lui.
Ce-ai făcut?
Am investit banii într-un start-up pentru aplicaţia mea.
- Da. - Vezi?
E de ajuns ca o mică pasăre să fie înghiţită de motorul aeronavei,
şi toţi oamenii de la bord vor muri.
Deci care este riscul să se întâmple asta?
În eventualitatea improbabilă a depresurizării cabinei,
măştile de oxigen vor cădea din compartimentul de deasupra scaunelor.
Dacă acest lucru se va întâmpla, trageţi ferm cea mai apropiată mască
şi acoperiţi nasul şi gura cu ea.
Aşa.
Doamne!
Fir-ar al naibii!
Bine.
Nu a fost aşa de rău, nu?
"Älskling", sunt foarte mândră de tine.
Ai un fir de păr alb.
Cred că sunteţi toţi foarte curajoşi.
Se simte energia în aer. E o lecţie.
Da.
- Bravo şi ţie! - Mie?
Mie nu mi-e frică să zbor cu avionul. Chiar îmi place.
Îţi place să zbori? Atunci ce naiba cauţi aici?
Alfons. Îi era atât de teamă, încât a refuzat să se înscrie la curs.
- Dacă nu vin şi eu. - Coco.
- Ce naiba? - Alfons, nu trebuie să-ţi fie ruşine.
Şi trebuie să putem călători din cauza fluxului meu.
A fluxului tău?
Sunt influencer. Îmi construiesc brandul, împreună cu Alfons.
Practic, postez poze cu fundul meu în toată lumea.
Şi sunt plătită pentru asta. Mult.
Călătoritul poate fi foarte profitabil.
Am obţinut chiar şi cursul ăsta gratis.
Doar pentru că postez conţinut pe contul meu de Insta.
Îmi pare rău. Probabil te simţi rău.
Da. M-am simţit şi mai bine.
Iisuse! Chiar am rezervat un alt zbor pentru această după-amiază.
- Nu ştiu ce-a fost în mintea mea. - Bravo ţie!
Da?
- Unde te duci? - În Republica Capului Verde.
- Cu afaceri? - De plăcere, sper.
Da.
Plec în străinătate pentru prima oară cu iubitul meu şi fiica lui.
Iisuse Hristoase! Ce naiba a fost asta?
Ai auzit, Alfons? Se duce în Republica Capului Verde.
Am auzit că e foarte pitoresc. E un rai pentru conţinut!
Din senin, Alfons a dezvoltat o frică paralizantă de zbor.
Fiecare călătorie se transformă într-un coşmar.
Dar are un ochi foarte bun şi mă ajută la conţinut.
E un atu.
Vreţi ceva de băut?
Nu, mulţumesc.
O votcă dublă cu gheaţă, te rog.
Nu! "Älskling", am făcut cursul ca să nu te bazezi pe alcool.
- Mi-e foarte frică. - Dar "älskling"!
- Ai zis că nu bei. - Ştiu.
Stai puţin, te rog.
Consumul de alcool este total interzis în timpul cursului.
Esther a spus ce se poate şi ce nu se poate face.
- Ea nu e aici, iar eu mor de frică. - Înţeleg, dar trebuie să te rog...
- Dă-mi nenorocita de... - Alcoolul poate înrăutăţi situaţia.
Are dreptate.
Are jumătate de milion de urmăritori pe Instagram.
Vor veni mulţi oameni la cursul tău.
Aşa că, dacă vreau să beau, o să beau.
"Älskling", nu-mi place când eşti nepoliticos cu angajaţii.
Cum te simţi, Edward?
Minunat, de fapt. Da.
Am găsit locul unde nu-mi e frică.
Super!
Bravo, Charles. Bravo!
Mulţumesc!
- Mă scuzaţi. - Da?
Scuze că vă întrerup.
Mi-am luat noua ediţie a cărţii "The Albatros" de la aeroport...
Şi... E un clasic.
Şi v-am văzut la coadă.
Ce coincidenţă!
- Îmi puteţi da un autograf? - Bineînţeles. Cu plăcere!
Mă scuzaţi! Domnule, aici e clasa business.
Ştiu. Doar iau un autograf pe carte.
- Apoi mă întorc. - Nicio problemă.
- Poftim, domnule. - Mulţumesc!
Cu plăcere!
Edward! Eşti celebru.
Iată!
După cum am zis mai devreme,
cursul vă oferă oportunitatea rară de a vizita cabina piloţilor.
Eu mă simt destul de bine unde sunt acum,
aşa că nu vin, dacă e în regulă.
Da, cred că putea fi util, de fapt.
Cred că e benefic să vizitezi cabina piloţilor.
Frică vine de obicei atunci când simţim că nu deţinem controlul,
aşa că e liniştitor să-i întâlnim pe cei care îl deţin.
- Da. - Uşurel!
Doar o mică denivelare pe şosea. Bună!
Suntem de la "Fearless Flyers", am venit să vizităm cabina piloţilor.
Da, bineînţeles.
Am doi oameni din programul "Fearless Flyers".
Vor aprinde semnalul pentru centură. Vom trece prin nişte mici turbulenţe.
Turbulenţe?
Da, întoarceţi-vă la locurile voastre şi veniţi un pic mai târziu.
- Nu aveţi de ce să vă faceţi griji. - Sunt doar foarte precauţi.
Asta nu e bine.
Nu, nu, nu! Doamne!
Rahat!
- De ce îmi faci asta? - Ce? Nu spune asta!
E doar vina ta.
Legaţi-vă centurile.
#Grozav. #Bikini.
- #Firaraldracului! - Încetează!
#Accidentdeavion!
Sunt aici cu tine. Suntem împreună. O să fie bine, iubitule.
Cum rămâne cu mine? Cum rămâne cu ce vreau eu?
- Alfons! - Cum rămâne cu cine sunt eu?
Nu primesc niciodată recunoaştere pentru cât de grozav sunt.
Ştii de ce?
Pentru că munca în Photoshop nu se vede.
M-am săturat, Coco!
M-am săturat să fiu invizibil.
Ăsta e visul nostru,"älskling".
- Tăceţi din gură! Nu vă mai certaţi. - Nu, ăsta e visul tău!
Eu sunt aici doar ca să consemnez.
Doamne!
Îmi pare rău!
Eşti bine?
Nu, te rog.
E mort. Edward e mort.
Edward? Edward.
Edward, răspunde-mi! Opriţi avionul! Avem nevoie de un medic!
Tot înghiţea pastile. Am văzut tot zborul.
Ajută-l.
Edward, ce sunt astea? Ce ai luat?
Ţi-e frică, nu?
Ce? Credeam că ai murit!
Ţineţi-vă bine! Ţineţi-vă bine!
Ţineţi-vă bine!
Ne prăbuşim!
Doamne!
La naiba!
Dumnezeule! Dumnezeule!
Doamnelor şi domnilor, vă vorbeşte căpitanul.
Ne aşteptăm să aterizăm în 30 de minute.
Starea vremii în aeroportul Keflavik.
E o dimineaţă răcoroasă, minus 7 grade şi vânt dinspre vest.
"Las Malvinas".
Bună! Mulţumesc!
- Pentru ce? - Doar mulţumesc! Mulţumesc!
Serios.
Bine.
- Nu cred că era pilotul nostru. - Poftim?
Bună, vouă, oameni frumoşi!
Bună, vouă, fiinţe frumoase!
Ştiţi ce mult îmi place să călătoresc, dar trebuie să vă spun că tocmai...
Am supravieţuit celui mai îngrozitor zbor din viaţa mea.
Uitaţi, sunt transpirată fleaşcă.
Efectiv am fost...
...la un pas de moarte.
Şi ştiţi ce?
Nu m-am simţit niciodată atât de vie.
Doamne, oameni buni!
Sunt în Islanda şi sunt vie!
Viaţa e grozavă!
Salutaţi, Zburători Neînfricaţi!
Pentru viaţă!
Să închidem ochii.
Inspiraţi adânc pe nas.
- Pentru Dumnezeu! - Şi simţiţi cum ne relaxăm încet.
Nenorociţii!
Nu o să mai zbor niciodată cu această companie.
Idioţii! Cât pe ce să ne omoare.
Continuaţi să inspiraţi adânc.
Simţiţi cum tensiunea se scurge din corpurile voastre.
Sunteţi calmi.
Sunteţi liniştiţi.
- Aveţi totul sub control. - Ce e?
Îmi pare rău.
Cred că e vina mea.
Vai... Doamne, e revoltător!
- Stai puţin. Te rezolv eu. - Ce?
E aşa de... Rahat!
Poftim.
Draga mea...
Să ne concentrăm din nou pe respiraţie.
Inspirăm patru secunde...
Expirăm patru secunde.
Inspirăm trei secunde...
Expirăm trei secunde.
Fir-aş al naibii!
Inspirăm două secunde...
Bine.
Rahat!
Ce naiba...
Doamne!
Bine.
Bună, aţi sunat la Tom. Lăsaţi un mesaj după semnalul sonor.
Bună, iubitule!
Sună-mă imediat ce poţi.
Ce ai văzut la aeroport nu e ce crezi.
Mă simt groaznic. Aşa că...
Rahat!
La naiba!
Da, Tom, te rog... Sună-mă cât de repede poţi.
Îmi pare foarte rău. Te iubesc.
Nu, nu. Nu, te rog!
Fir-ar al dracului!
Nu.
Nu! Vai...
Încă trei ore.
E evident că ceva e în neregulă.
- Trebuie neapărat să găsim alt zbor. - Să nu tragem concluzii pripite.
Şi aş vrea să-mi dai medicamentele înapoi, te rog.
- Imediat! - Ascultă.
Trebuie să prind un zbor extrem de important de la Londra în seara asta.
Trebuie să fiu în avionul ăla. Există vreo altă modalitate?
- Sau un alt zbor, poate? - Nu ştiu.
- Poţi să te duci şi să afli, te rog? - Nu. Oameni buni!
Ăsta e zborul nostru. Ni s-a spus să ne întoarcem cu ei.
- Astea sunt condiţiile cursului. - Bine, dar e o urgenţă, aşa că...
Doar nu vrei să iei alt avion azi.
Ba da.
Asta vreau. La naiba!
Îţi stă foarte bine cu bluza asta.
Mulţumesc!
Nu pot continua cu secretomania asta.
Un vapor. Trebuie să existe un vapor.
- Nu merg cu niciun vapor. - Nu? Eu s-ar putea să merg.
- Da. Du-te. - Da!
S-ar putea să mă duc.
Bine. Aşteptaţi aici. Mă întorc imediat.
Sunt Charles. Am un grup de pasageri care fac un curs contra fricii de avion.
Îmi puteţi da mai multe informaţii despre zborul spre Londra de la 2:10,
cel care a fost decalat?
Da.
Se pare că zborul va fi decalat şi mai mult.
Ştiţi de ce?
Din cauza unei defecţiuni la aeronavă.
Urmăriţi ecranul cu plecări.
Despre ce fel de defecţiune e vorba?
Se pare că unul dintre motoare a cedat parţial.
"A cedat parţial."
- Ce înseamnă asta? - Nu ştiu.
Urmăriţi ecranele.
Vă rog. Da?
Da.
Zborul nostru a fost decalat cu 9 ore.
- 9 ore? - Da.
Adică 540 de minute.
Aşa e?
Un decalaj de 9 ore.
Aşa e. Dar nu trebuie să vă faceţi griji.
E ceaţă la Londra, aşa că...
Da, toate zborurile sunt amânate până diseară.
Ceaţă? Da, categoric e ceva ceţos la mijloc.
- Ascund ceva. - Nu. E o chestie normală.
Nu da vina pe mine. Am făcut cursul ăsta pentru tine.
- Fătălăule! - Ce-ai spus?
Eu am făcut cursul ăsta pentru tine.
Alfons, pentru a face o schimbare adevărată
trebuie să ne asumăm responsabilitatea pentru propriile acţiuni.
Doamne! Trebuie să ies de aici.
Sarah, e strict interzis să părăseşti aeroportul.
Bine.
Dacă e un decalaj de 9 ore, nu ne pun la dispoziţie nişte camere de hotel?
Nu.
Nu? Ba da!
Citeşte scrisul mic.
O să verific la birou.
Alfons.
Alfons!
Am vorbit cu cei de la birou
şi au găsit un hotel wellness pentru noi, care nu e foarte departe.
Locul perfect ca să ne adunăm şi să ne pregătim pentru seara asta.
Super!
Luăm un taxi.
- Ce faceţi? Hai, urcaţi! - Scuze, nu.
Edward, nu poţi să faci asta.
Ce anume?
- De la birou au zis să luăm un taxi. - Nu luăm niciun taxi. Urcaţi.
- Incăpem cu toţii în ăla. - Ce maşină mişto, Edward.
Mişto? E britanică şi e potrivită pentru aceste condiţii. Acum, urcaţi!
Alfons!
- Era foarte drogat. - Exact. Oameni buni!
Pentru siguranţă şi asigurare, trebuie să...
Nu, noi...
"Malvinas"!
- Ce s-a întâmplat? - Ce? Nimic.
"Las..."
"Las Malvinas."
Îmi trezeşte amintiri. Era un relief asemănător.
Scuze, Edward. Ce este "Las Malvinas"?
Insulele Falkland.
Ai luptat în insulele Falkland, Edward?
Sigur nu ar fi o idee bună să conduc eu?
- Nu, nu. - Bine.
Ce se întâmplă?
Doamne!
Dumnezeule!
Aţi văzut?
- Era taxiul pe care voiai să-l luăm. - Nu cred.
- Cu siguranţă ăla era. - Da!
Putem spune că mulţumită mie niciunul dintre voi nu sunteţi cu faţa-n zăpadă
sau nu vă luptaţi să rămâneţi în viaţă într-un spital străin uitat de Dumnezeu.
Ascultă-mă. Spune-le să amâne.
Zborul meu are o întârziere de 9 ore, aşa că nu voi fi la Londra.
O, nu! E un semn.
O, da!
E un mesaj clar din munţi.
O, da.
Atunci o să mai stau câteva nopţi şi o să merg să schiez în nord.
Da.
Bine. Fă-mi rezervare direct la zborul către San Francisco.
Bine, mulţumesc! Pa!
Scuze, ai bilet la zborul către Londra? Cel decalat?
- Da. - Ştii de ce este decalat?
Mi-au spus că a existat o defecţiune în timpul zborului până aici
şi aşteaptă livrarea unei...
Piese pe care nu o au aici.
- O piesă? - E stricat?
Asta mi-au spus.
Ne-ai minţit.
- A fost... - Conduşi de un imbecil mincinos.
Acestea sunt informaţiile care mi s-au dat. Doar v-am spus ce mi s-a spus.
- E prima oară pentru tine, nu? - Eu...
Nu au avut încredere să te lase să conduci propriul tău grup.
- Nu-i aşa? - Uite ce e, trebuie să...
Bună!
Ei... Sunt de la "Fearless Flyers", iar ei sunt... elevii mei.
Bună, aţi sunat la Tom. Lăsaţi un mesaj după semnalul sonor.
Ce faci?
Îl ştii pe tipul din hol?
- Poftim? - Tipul din hol.
Era Dries de Vries.
Un mare investitor în zona tech.
La naiba! Chiar el era.
"Jävla". Ar fi trebuit să mă duc la el să-i prezint aplicaţia. Poate el...
Putem să ne concentrăm pe ce încercăm să facem aici?
Poţi să-mi faci o felaţie?
Iisuse, Alfons.
Trebuie să fac conţinut!
Poţi să te concentrezi puţin?
Dar... La naiba! Alfons, nu!
- Te rog? - Alfons! La naiba! Încetează!
- Nu, nu, nu! - Nu e amuzant.
Nu, nu.
La naiba!
- Da? - Am nevoie să vii în camera 334 acum.
- De ce? - Avem o situaţie critică.
Trebuie să ne gândim la o strategie.
Intră!
Deci... Iubita ta nu vine?
- Nu ştiu. - Bine.
Nu mai putem avea încredere în aşa-zisul organizator al acestui curs.
E lipsit de experienţă, nesincer şi clar depăşit de situaţie.
Ar fi sinucidere curată să facem ce spune şi să luăm avionul de diseară.
Avionul e o epavă, iar raportul despre turbulenţe...
E foarte urât. Uitaţi-vă.
Uitaţi-vă la asta!
Vârtejul violet de acolo.
Turbulenţe foarte mari.
Cred că suntem cu toţii de acord că previziunile mele ne-au salvat
de un accident groaznic cu taxiul.
Nu putem fi siguri de asta.
Spuneţi-mi că n-aţi văzut groaza din ochii lui Charles.
Nu şi-a putut stăpâni frica la primul semn de pericol.
Eşti bine?
Am mai fost aproape de moarte în trecut
şi îi simt răsuflarea în ceafă chiar acum.
Aşa că noi vom prelua conducerea.
Renunţăm la zborul de diseară şi căutăm un alt mod de transport mâine.
Mă aştept să cooperezi. Bine?
- Da. Bine. - Şi cooperarea ta, bine?
Ce? Ce l-a apucat?
Mă aştept să cooperezi...
- Vei coopera, da? - Eu iau un vapor.
Poftim?
- O să iau un vapor. - Un vapor? Nu fi ridicol.
Bună!
Bună ziua!
Hotelul ăsta e uimitor!
O să-l recomand cu siguranţă.
Pilates?
Poftim?
Aş zice că de cel puţin cinci ori pe săptămână.
- Eu? Nu. - Ce?
- Nu mergi la sală? - În majoritatea timpului.
Dar am fost foarte leneşă în ultima vreme.
Da.
Mi se pare că te cunosc de undeva. Eşti actriţă?
- În ce te-am văzut? - Nu ştiu.
Eu fac multe căţărări.
- A, da? - Ador alpinismul.
Şi Muay Thai. Chiar îmi rezolvă toate problemele.
- Am vrut mereu să încerc aşa ceva. - Să-l încerci. E un sport grozav.
E o experienţă interesantă.
Ce faci tu e un exerciţiu de stretching important în boxul thailandez.
Serios?
Îmi dai voie?
Sigur.
Bine. Acum expiră.
Aşa.
Foarte bine.
Menţine. Mai adânc. Da.
Poţi mai adânc? Aşa.
- Da. - Încă puţin. Da! Aşa.
- Menţine. - E foarte...
O, Doamne!
- Bună. - Bună seara!
- Cu ce vă servesc? - Doamne! Alcool.
Vă fac un "Northern Comfort". E o specialitate a hotelului.
Da. Nu beau cocktailuri.
- Scuze? - Da. Da.
- Bine. - Grozav.
Rahat!
Hei, ce mai faci?
Bună. Bine, muţumesc.
- Mulţumesc! - Poftim.
Vă pot aduce ceva?
Arată bine.
- Vreau ce bea doamna. - E o alegere bună.
- Poftim! - Mulţumesc!
Ajunge unde trebuie. Am dreptate?
Da.
Îmi dai voie?
Da, sigur.
Eşti în vacanţă?
Într-o escală.
Deci doar îţi omori timpul.
Da. Adică...
Am impresia că timpul mă omoară pe mine.
Mi se pare că ai nevoie de puţină distracţie.
Da, Doamne! Aş vrea eu.
Aş putea să te mai îmbrăţişez o dată.
Îmi pare rău.
- Scuze pentru asta. - A fost amuzant.
Doamne!
Tu...
Vorbeşti serios? Este. Vai...
Ştii ce, de fapt? Îţi fac o favoare.
E... Gata.
Chiar îţi place să faci asta.
Doamne!
- Bine. - Cine e?
Minunat!
Adică, păreai... Păreai că vrei să petreci.
Să petrec?
- Ce? O, Doamne! - Da.
Bine.
- Alo? - Trebuie să mă asculţi.
- Cine e la telefon? - Nu fi timid.
- Ştii exact cine e. - Edward! Bună!
Nu ne întoarcem în seara asta. Simplu.
Sunt turbulenţe crâncene, iar compania de zbor e dubioasă.
O să luăm un zbor spre Londra, mâine dimineaţă, cu o companie diferită.
Ştii...
Edward, în calitate de lider de curs,
cred că e mai bine să respectăm politica companiei
şi să luăm zborul de întors din seara asta.
Nu vrei să ştii ce înseamnă ca oamenii din subordinea ta să moară.
Nu. Asta aşa e.
Nu ştiu dacă îţi dai seama,
dar începi să pari un picuţ agresiv acum.
Edward?
Bună, Sarah.
Ar trebui să-mi cer scuze.
Da, chiar ar trebui să-ţi ceri scuze. Eşti depăşit de situaţie.
Şi ai trădat complet încrederea a trei oameni foarte aerofobi.
Ştiu, a fost un gest iresponsabil,
dar trebuie să recunsc că nu ştiu ce fac.
Taci naiba din gură, Charles! Pentru Dumnezeu! Adună-te!
Trebuie să mă ajuţi să plec de aici în seara asta.
Da, categoric. De asta sunt aici.
- Ne vedem în hol, la 8 fix. - Ora 8 fix.
Orice ar decide ceilalţi, noi plecăm de aici, cu zborul din seara asta.
- Ai înţeles? - Am înţeles.
În hol, la ora 8 fix.
Charles!
Fii drăguţ şi ajută-mă, bine?
Te rog.
- Bine. - Edward?
Edward?
Ce naiba... O, Doamne!
Ce s-a întâmplat?
O, Doamne!
- Iisuse! - E în regulă.
Bună! Nu, e în regulă. Doar o să te imobilizez, nu te voi răni.
- Bine? - Să mă imob... Edward, te rog!
- Nu e nevoie să faci asta. - Eşti bine.
Edward, te rog. Au fost făcute nişte greşeli.
Dar încerc.
O secundă. Aşa. Gata.
Charles... Aşa.
Eşti bine? Stai confortabil?
- Minunat. - Nu!
Edward.
Edward!
Te rog!
O, Doamne!
Preferi un loc la fereastră sau la culoar?
Mereu spun, lumea e ca o pânză neîncepută.
Tu eşti cel care o colorează.
Presupun că tot mai caut pensula potrivită.
E un proces.
Eşti aici!
E prieten cu tine?
- Salut, omule! - Salut.
- Dries. - Eu sunt Alfons.
- Bună, vino lângă noi. - Mulţumesc!
Dries îmi spunea că şi-a vândut start-up-ul celor de la Google.
Acum nu are voie să lucreze timp de 3 ani.
Da, ştiu.
- Sunt un mare fan. - E uimitor. Mulţumesc!
- Lucrezi în domeniul tech? - Are o aplicaţie.
- O aplicaţie? - Da.
Grozav. Interesant. Vrei ceva de băut?
Nu poate. Trebuie să prindă un avion.
- De fapt, aş vrea ceva de băut. - Da?
- Nu. - Da.
Mă scuzaţi! Ne mai aduceţi... ceva de băut aici, vă rog.
Mulţumesc, frate!
Deci, unde te duci cu avionul?
- Nu mă duc cu avionul. - Serios?
Da. Iau vaporul.
Ba nu.
Ba da.
- Sărmanul Alfons. Îi e frică de avion. - Coco.
Te înţeleg, frate.
Şi eu am fost în situaţia ta.
Nici nu mă puteam uita la un avion fără să am un atac de panică.
Dar uită-te la mine acum.
Schiez, zbor peste tot în lume în fiecare săptămână.
Zbor ca un şoim, frate.
Da, liber ca pasărea cerului.
- Cum ai reuşit? - O să-ţi spun un mic secret.
Da.
Mulţumesc!
Sarah! Am gasit bilete la o companie de zbor respectabilă pentru mâine.
Am nevoie doar de numărul paşaportului tău, te rog.
Bine.
- Unde e Charles? - M-am ocupat de el.
- Haide. - Cum adică te-ai "ocupat" de el?
A înţeles că nu mai e nevoie de el.
Sarah, nu s-a întâmplat nimic sinistru.
Doar dă-mi paşaportul, te rog, ca să pot rezerva biletele. Pot să...
- Edward, te rog. - Sarah! Nu fi neghioabă!
- Edward, lasă-mă în pace. - Dă-mi paşaportul, Sarah!
- La aeroport, vă rog. - Aveţi bagaj?
Nu.
- Sarah! - Porneşte!
- Condu! - Încerc să te apăr.
- Eşti şofer. Condu! - Încerc să te apăr.
Sarah!
- E sinucidere curată. - Îl ştii pe tipul ăsta?
Te rog, ajută-mă. Du-mă la aeroport. Te rog!
- Ce faci? - A fost o tură foarte lungă.
Uită-te la drum, te rog,
sunt condiţii periculoase de trafic.
Crezi că acum e rău?
Când eram copil, iernile aici erau mult mai grele.
Mult mai grele. Şoseaua asta, de exemplu...
Nu ne lăsau să mergem pe ea jumătate din timp.
Ce e acum e nimic.
Poţi să-mi dai...
Băutura din torpedou?
E o doză.
- Asta? Vrei să... - Nu, e în regulă.
Mulţumesc!
Să...?
Este... Du-te...
Ce faci?
Eşti nebună? Era să ne omori!
Ţi-ai pierdut minţile? Tocmai ne-am salvat vieţile.
Eu sunt şoferul! Pe toţi dracii!
Dă-te la o parte!
- O să sun la Urgenţe. - Nu, nu face asta.
De ce?
Rahat!
Pentru că am depăşit limita. Poţi să te dai, te rog?
Eşti băut!
La naiba!
Nu sunt băut. Am băut doar câteva beri.
Sunt foarte stricţi în privinţa asta.
Ar trebui să te reclam la poliţie.
Nu, eu o să sun la poliţie şi o să te reclam pe tine.
Pot să dansez?
Mulţumesc!
Noroc, frate!
E una din acele nopţi.
Eşti bine?
Da.
Am un sfat foarte important pentru tine, frate.
- Bine. - Relaxează-te.
Oricum nu deţineai controlul.
Şi să-ţi mai spun ceva.
Se vor produce multe schimbări în viaţa ta,
când vei hotărî să renunţi la ce nu poţi controla
şi să îţi asumi ce poţi controla.
Acceptă-te aşa cum eşti.
Iubeşte-te aşa cum eşti.
Dacă vrei să zbori,
trebuie să renunţi la tot ce te trage în jos, frate.
Întinde aripile!
Întinde-ţi aripile!
Da!
Eşti frumos, omule!
Eşti frumos!
La naiba!
- Olivia! - Sarah.
- Ura! - Unde eşti?
Nu ştiu.
- Ce ai păţit la faţă? - Eu...
Am avut un accident, dar sunt bine.
- Tu ce mai faci? - De ce nu ai venit cu noi?
Olivia, îţi aduci aminte...
...când ţi-am zis că nu-mi place să merg cu avionul?
E mama ta?
Bună!
Hei!
- Ce ai păţit la faţă? - A avut un accident.
Îi explicam Oliviei că nu-mi place să zbor cu avionul
şi că trebuia să cer ajutor pentru asta.
Nu am cerut ajutor.
Cum adică? Te-am văzut urcându-te într-un avion.
Ai zburat la Los Angeles săptămâna trecută.
Nu m-am dus la Los Angeles.
- Poftim? - Am rămas acasă.
Atunci de unde ai cumpărat cizmele?
Le-am cumpărat online. Îmi pare rău.
Bine, draga mea...
E timpul ca oamenii mari să stea de vorbă.
Poţi să te duci înăuntru şi să-mi faci un desen?
Cu ce?
Desenează-ne un avion. Ar fi minunat!
- Du-te. - Bine.
Iisuse Hristoase, Sarah!
Mai întâi spui că nu poţi să mergi cu noi din cauza unei "şedinţe",
apoi te văd în braţele unui alt bărbat.
Acum îmi spui că nu ai fost la Los Angeles cu avionul,
ci ai stat ascunsă în apartamentul tău şi m-ai minţit.
Sunt o idioată, dar fac tot ce pot ca să îndrept asta.
M-am dus la aeroport să fac nişte cursuri împotriva fricii de zbor.
Chiar vreau să iasă bine, Tom.
- Şi cine era bărbatul ăla? - Doamne! El e instructorul.
Unde eşti?
Sunt în Islanda! În mijlocul pustietăţii!
Nu ştiu, eu...
Îmi pare rău.
Sincer, cine face aşa ceva?
Nu te recunosc şi, sincer, nu am încredere în tine, Sarah.
Tom, te rog.
Nu, nu acum. Putem să vorbim despre asta când ajung acasă.
Te rog, ascultă-mă puţin. Am dat-o în bară. Ştiu. Îmi pare rău.
Dar o să ajung mâine, oricâte zboruri va trebui să iau.
Fără promisiuni deşarte, Sarah.
Rahat!
"Älskling".
Frumosul meu frate!
Unde l-aţi ascuns?
Unde e? Unde l-aţi ascuns?
Ieşi afară! Sau te dau eu afară!
Doamne!
- Tu! - Ce-ai făcut, psihopatule?
Psihopat nenorocit!
- Nu poate să respire. - Ai nevoie de ajutor.
Ai nevoie de ajutor serios.
- Nu poate să respire. - Nu pot să respir!
Doamne! Ajută-l! Ajută-l imediat.
"Älskling"!
Alfons!
"Älskling"!
Vorbeşte cu mine! Haide!
Vorbeşte cu mine!
La naiba!
- Da? - Sunt Sarah.
- Bună, Sarah. - Ai rezervat un zbor de dimineaţă?
- Da. - Şi mai ai biletele?
- Cu siguranţă. - Grozav.
- Nu sunt sigur, Sarah. - Crede-mă. M-am documentat.
E o companie de zbor respectabilă.
Nu e vorba de companie. Nu am încredere în Edward.
- O, pentru... - Nu. Nu!
Vrei, te rog, să scapi de aia? Nu se bea în timpul acestui zbor.
Nu. Nu-ţi face griji în privinţa mea. Eu nu vin.
- Poftim? - Eu nu vin.
Mergem cu elicopterul să schiem împreună cu Dries.
E o idee bună?
Dacă vrei să zbori,
trebuie să scapi de toate lucrurile care te trag în jos.
Haide.
- O, Doamne! - Ce s-a întâmplat?
Eu...
Nu înţeleg. Ce se întâmplă?
E posibil să fiu de vină pentru un accident.
Poftim?
Bună dimineaţa, trupă!
Ce e?
Am dat de necaz.
Bine, du-te şi porneşte maşina. Tu vino cu mine.
Nu, nu. Sarah, eu...
O, Doamne!
- Nu pot să fac asta. - Poţi, la naiba.
Ai încredere în mine şi fă ce spun. Bine?
Bine.
În primul rând...
Îşi înfăşori picioarele în jurul frânghiei, aşa.
Şi aluneci în jos, încet.
- Nu are de ce să îţi fie frică. - Bine.
O, Doamne!
- Bine. - Bine.
- Doamne, mi-e frică. - Ascultă, Sarah.
M-am legănat cândva pe o frânghie ca asta.
Prin fereastra ambasadei Iranului, care era cuprinsă de flăcări.
Apoi am împuşcat un terorist. În faţă.
- Da. - Deci ce vreau să spun e că...
Lupţi...
...sau fugi.
Aşa că, să luptăm.
Bine.
- Bine. - Evident, trebuie să şi fugi un pic.
Dar ne ocupăm de asta mai târziu, bine? Du-te!
Urcă!
O să distrugi totul. Urcă!
Am zis deja că îmi pare rău. O să-mi mulţumeşti la sfârşit.
A fost pentru siguranţa ta.
Ce naiba faci?
Urcă!
Bine, bine, bine!
Nu mai acceptăm aşa ceva, Charles.
Suntem o echipă.
Bravo, soldat!
Nu-mi place cum arată norii ăştia.
Nu începe jocuri psihologice cu mine, Charles.
Nu joc jocuri psihologice cu tine, Edward. Norii ăştia sunt ostili.
Norii sunt "ostili"? Haide, Charles! Ştii ce sunt norii.
Mici picături de apă. Nu trebuie să ne fie frică de ei.
Sunt doar gânduri negre. Renunţă la ele, Charles.
- Atenţie, vă rog. - Rahat!
Suntem bine. Calmează-te.
Haide. Vor închide check-in-ul.
Poftim?
Stai puţin. Avem rezervare la zborul de la 11:30. Nu?
- Asta înseamnă că mai avem două ore. - Dar Edward...
Zborul de la 11.30 a fost anulat. Toate au fost anulate.
Îl luăm pe cel de la 9.30 sau pe niciunul.
Dar, Sarah, ăştia sunt nenorociţii care erau să ne omoare.
Suntem blocaţi aici de ieri de dimineaţă,
iar tu nu ai făcut nimic ca să ne ajuţi. Nimic!
Domnule, îmi pare rău. Îmi cer scuze pentru disconfortul creat.
Haide, draga mea.
Avem bilete la clasa Business.
De fapt, îmi pare rău, dar suntem supraaglomeraţi.
- Poftim? - Da, îmi pare rău.
- E un pic haos, scuze. - Nu, nu. Bine.
Nu, verificaţi din nou. Sigur e o greşeală.
Sunt la cursul de "Fearless Flyers". Sigur avem prioritate.
Charles, poţi să faci ceva, te rog.
Trebuie să ne ajuţi.
Oamenii ăştia nu se simt bine.
Nu, îmi pare rău. Aţi ajuns prea târziu.
- Îmi pare rău. - Mai există vreun alt zbor?
Se anunţă o furtună şi toate zborurile după ora 10 sunt anulate.
Chiar nu pot să fac nimic.
Cum adică nu puteţi să faceţi nimic?
Aveaţi bilete la clasa Business.
Da? Pot să aranjez să staţi la un hotel wellness de lux.
- Nu! - Domnule.
- Nu. - Vă rog.
Nu, nu, nu.
Nu mai rămân aici niciun minut.
Trebuie să ne îmbarcaţi în acest avion.
- Acum! Cheamă managerul! - Domnule!
Tocmai v-am zis că îmi cer scuze. V-am oferit cazare la un hotel de lux.
E tot ce pot să fac.
- Vreau să merg acasă! - Domnule!
Domnule! Vă rog!
- Vreau să merg acasă. - Încetaţi!
- Încetaţi, vă rog. - Vreau să merg acasă acum.
- Trebuie să vă calmaţi. - Vreau să merg acasă.
Nu! Ascultă! Vreau să merg acasă acum!
- Înţelegi? - Domnule!
- Calmaţi-vă! Domnule! - Nu!
Vreau să merg acasă! Vreau să merg acasă!
- Calmaţi-vă! - Viaţa ta e în mâinile mele acum.
Daţi-mi drumul. Nu!
E în regulă. L-am prins.
A fost foarte stresat.
Eu sunt cu el. Pot să am grijă de el. Nu vrea să plec, vedeţi?
Cred că e clar că nu ne e scris să mergem cu avionul ăla.
O, încetează!
- Alo? - Bună! Sunt Liz.
Bună! Liz, ce mai faci?
Mi-a părut rău să aflu.
Că nu o să mergi la ei până la urmă. Olivia mi-a spus totul.
- De fapt, o să... - Nu trebuie să-ţi fie ruşine.
- Ce vrei să spui? - Cu toţii avem fricile noastre.
- Dar există nişte cursuri. - Da.
Stai liniştită, o să mă duc eu mâine acolo.
- Să-l ajut cu Olivia. - Bine.
E grozav. Ne vedem acolo.
Bună!
- Unde te duci? - Acum? La Frankfurt.
- Zborul tău nu a fost anulat? - Nu, zburăm cu un avion de marfă.
- Pentru noi e diferit. - Deci poţi să ne iei şi pe noi?
Nu. Adică nu e...
E pentru soţia ta?
Am înţeles greşit situaţia şi...
Îmi pare rău,
dar ce-mi ceri e imposibil.
Mă întreb care e politica companiei tale cu privire la hărţuirea sexuală.
Uite ce e, eu...
Cu o vreme ca asta, s-ar putea să fie un zbor greu.
Nu, Sarah. Îmi pare rău.
Asta ar fi o încălcare gravă a regulilor cursului.
Nu-mi pasă, Charles. Fă ce vrei. Eu plec.
Trebuie să te avertizez.
Nu e o vreme ideală de zburat.
E un avion de marfă, nu vor exista prosoape de faţă sau băuturi gratuite.
Eu mă duc.
Merg şi eu.
Oameni buni, nu e sigur deloc.
O să sun la birou pentru că...
Bine. La naiba! Bine.
Ce aşteptaţi?
Hai, Charles.
Inimă de leu.
Haide.
Asiguraţi-vă că aveţi centurile puse pentru decolare.
După aceea, faceţi ce vreţi. Puteţi să vă întindeţi şi să dormiţi, dacă vreţi.
Stai liniştit, Charles.
M-am paraşutat din avioane ca ăsta de mii de ori.
Aşa.
Bine.
O să mâncăm "currywurst" în Römerberg cât ai clipi.
Bine. Ţineţi-vă bine, oameni buni. Ne vom zgâlţâi bine.
Bine, jocheule.
Gata de evacuare.
- Eşti bine? - Da.
Traducerea: FAST TITLES MEDIA